ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" липня 2026 р. Справа№ 904/6476/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Яценко О.В.
суддів: Горбасенка П.В. 
Спаських Н.М. 

розглянувши у порядку письмового провадження (без виклику сторін)

матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Медтехніка Торос»
на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 (повний текст складено 25.03.2026)
у справі № 904/6476/25 (суддя Чинчин О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медтехніка Торос»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека гормональних препаратів»
про стягнення заборгованості у розмірі 108 350,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 108 350,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що:
- між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАС-ФАРМА», як орендодавцем та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС», як орендарем було укладено Договір суборенди № 171 від 05.10.2022. У подальшому, між сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору суборенди частини нежитлового приміщення № 171 від 05.10.2022 від 24.10.2023, за яким замінено сторону за Договором, а саме орендодавця: з попереднього орендодавця Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС-ФАРМА» на нового - Товариство з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ»;
- п. 4.8. Договору суборенди №171 від 05.10.2022 сторони дійшли згоди, про сплату орендарем на користь орендодавця забезпечувального платежу, розмір якого становить 70 000,00 грн., у тому числі ПДВ, який являє собою орендну плату з розрахунку за два повних місяця, які орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю протягом 5 (п`яти) банківських днів, з дати укладання сторонами Договору;
- забезпечувальний платіж було сплачено на користь первинного орендодавця, за наступними платіжними дорученнями № 549 від 27.10.2022 у сумі 70 000,00 грн.;
- у зв`язку із закінченням строку дії Договору суборенди №171 від 05.10.2022, позивачем, у порядку та строки визначені Договором, було повернуто, а відповідачем було прийнято з орендного користування об`єкт оренди. Уповноваженими представниками сторін було підписано Акт приймання-передачі об`єкта з оренди від 31.03.2025, вказаний Акт підписано без будь-яких заперечень щодо стану приміщення, він не містить зауважень, у тому числі щодо естетичного стану приміщення, що повертається. Станом на дату підписання сторонами Акту, у розділі «пошкодження, які потребують ремонту», відсутній опис пошкоджень та/або їх обсяг, цей розділ Акту, не містить будь-якої інформації;
- на виконання умов Договору суборенди №171 від 05.10.2022, між сторонами укладались Акти наданих послуг, а також Акти звіряння взаєморозрахунків, як за платежами за орендну плату за період з листопада 2023 року по березень 2025 року, а саме: з відповідачем на 31.03.2025 за яким, заборгованість на користь позивача становить 28 403,39 грн.; з первинним орендодавцем – станом на 31.03.2025, визначено, що заборгованість перед ТОВ «Медтехніка Торос» становить 74 234,76 грн., у тому числі за забезпечувальний платіж у розмірі 70 000,00 грн.;
- приписами 7.5. Договору суборенди №171 від 05.10.2022 чітко визначено порядок дій відповідача, у разі виявлення недоліків приміщення під час його приймання, або невідповідність стану приміщення при поверненні з орендного користування, а саме: відмовитись від підписання акту приймання передачі та або вимагати від орендаря проведення ремонтних робіт, або відшкодування витрат на усунення недоліків;
- вимога про усунення недоліків можлива за умови фіксації таких недоліків, у дефектному акті, з відмовою орендодавця у прийнятті приміщення з орендного користування, до моменту усунення недоліків, або їх компенсації;
- натомість, позивачем отримано лист відповідача «Щодо повернення приміщення з оренди за договором оренди від 05.10.2022№ № 171, в якому зазначено, що приміщення було повернуто з виявленими недоліками, з огляду на що орендодавцем було складено кошторис на суму 26 236,44 грн., і відповідачем повідомлено позивача, що відповідно до п. 4.9 Договору, зазначена сума буде утримана шляхом вирахування із суми забезпечувального платежу;
- позивач не погодився з викладеними у Листі обставинами, та тим, що: Акт виявлених дефектів від 14.05.2025 складено більше, ніж через півтори місяці після прийняття об`єкту оренди з орендного користування та без повідомлення та виклику представника позивача, Акт виявлених дефектів не відповідає даним, викладеним у Акті приймання-передачі.
- на адресу відповідача направлено вимогу, про повернення забезпечувального платежу, із зазначенням того, що вимога про оплату ремонту приміщення на підставі дефектного акту не відповідає положенням Договору, а відтак, поверненню підлягає вся сума забезпечувального платежу. Однак, відповіді на вимогу, станом на дату подання позовної заяви, так і не було отримано;
- отже, відповідачем порушено умови Договору у частині виконання зобов`язання про повернення забезпечувального платежу після припинення (закінчення) дії Договору.
Відтак, позивач просив суд стягнути з відповідача суму неповернутого забезпечувального платежу за Договором оренди в розмірі 108 350,78 грн.
В заяві про усунення недоліків позивачем зауважено, що розрахунок ціни позову, має наступний вигляд: 
- 74 234,76 грн. – сплачений забезпечувальний платіж, за Договором суборенди № 171 від 05.10.2022, що складається з сум, сплачених за платіжними інструкціями: № 549 від 27.10.2022 на суму 70 000,00 грн.; № 2051 від 12.09.2023 на суму 1 551,30 грн.; № 2300 від 17.10.2023 на суму 2 683,46 грн.
- 2 436,50 грн. – сплачена сума забезпечувального платежу по відшкодуванню комунальних послуг, за Договором суборенди № 171 від 05.10.2022, сплачені за платіжною інструкцією № 2299 від 17.10.2023;
- 3 276,12 грн. – сплачена сума забезпечувального платежу по відшкодуванню комунальних послуг сплачених за Договором суборенди № 171 від 05.10.2022 за платіжним дорученням від 15.10.2024 № 4285; 
- 28 403,39 грн. – переплата за платежами з оплати суборендної плати за Договором суборенди № 171 від 05.10.2022,
всього, на суму 108 350,00 грн.
В суді першої інстанції відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у справі № 904/6476/25 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наступного:
- на виконання умов Договору суборенди №171 від 05.10.2022 орендар повернув, а орендодавець в свою чергу прийняв з тимчасового сплатного користування частину нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, що підтверджується Актом приймання – передачі об`єкта з оренди від 31.03.2025;
- відповідно до п. 4.9 Договору суборенди №171 від 05.10.2022 (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 05.10.2022 року до Договору суборенди №171 від 05.10.2022) підставою для повернення орендодавцем забезпечувального платежу орендарю є належне виконання орендарем всіх зобов`язань за цим Договором, повернення орендарем об`єкту за Актом приймання-передачі відповідно до розділу 7 цього Договору, підписання сторонами оригіналів документів, отримання орендодавцем оригіналів документів, а саме: Акта приймання-передачі об`єкту з оренди, Актів звірки взаємних розрахунків, листа про повернення забезпечувального платежу з зазначенням погодженої сторонами суми до повернення, та актуальних реквізитів, на які необхідно повернути грошові кошти, на адресу листування з орендодавцем, яка зазначається в реквізитах сторін;
- обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» з повернення на користь орендаря забезпечувального платежу за Договором суборенди №171 від 05.10.2022 настає протягом 60 календарних днів з моменту отримання оригіналів Актів звірки взаємних розрахунків за договором, оригіналу листа про повернення коштів з реквізитами для повернення, оригіналу листа про повернення коштів з реквізитами для повернення, оригіналу акту приймання-передачі приміщення з оренди – на адресу листування з орендодавцем, яка зазначається в реквізитах сторін;
- матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 ГПК України на підтвердження направлення Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС» на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ», яка визначена у розділі 12 Договору з урахуванням Договору про внесення змін від 24.10.2023, оригіналів документів, а саме: Акта приймання-передачі об`єкту з оренди, Актів звірки взаємних розрахунків, листа про повернення забезпечувального платежу з зазначенням погодженої сторонами суми до повернення, та актуальних реквізитів, на які необхідно повернути грошові кошти, й отримання вказаних документів відповідачем;
- відтак, обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» з повернення на користь орендаря забезпечувального платежу за Договором суборенди №171 від 05.10.2022 на момент розгляду даної справи не настав.
З огляду на що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми неповернутого забезпечувального платежу у розмірі 79 947,39 грн.
Щодо позовної вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» переплати за платежами з оплати суборендної плати у розмірі 28 403,39 грн., суд першої інстанції, зауваживши, що:
- на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано суду Акти звіряння взаємних розрахунків на 31.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС», Акти звіряння взаємних розрахунків на 31.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАС-ФАРМА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС»;
- відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій;
- акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб;
- матеріали справи не містять жодних первинних доказів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій за Договором суборенди №171 від 05.10.2022, оскільки Акти звіряння взаємних розрахунків не є такими доказами;
- матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження визначення розміру орендної плати відповідно до п. 4.1 Договору за кожен місяць окремо, розміру спожитих орендарем комунальних послуг відповідно до п. 4.4 Договору за кожен місяць окремо на підставі виставлених рахунків орендодавцем, складених актів виконаних робіт (послуг) відповідно до п.4.14 Договору, а також доказів сплати орендарем орендної плати, комунальних платежів на підставі первинних доказів (актів виконаних робіт (послуг) відповідно до п.4.14 Договору);
- відтак, суд позбавлений можливості визначити загальний розмір орендної плати за весь період оренди за Договором суборенди №171 від 05.10.2022 на підставі первинних документів, загальну суму спожитих комунальних послуг орендарем, загальну суму сплачених грошових коштів позивачем на користь орендодавця по орендній платі та комунальним платежам й, як наслідок, встановити чи наявна переплата по орендній платі на суму, визначену позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом,
дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги в цій частині.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, 20.04.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Медтехніка Торос» через Електронний кабінет в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» (судом зареєстровано 21.04.2026) звернулось з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, у якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у справі № 904/6476/25 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В тексті апеляційної скарги заявником викладено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на ті ж доводи, що й в суді першої інстанції, зауваживши, що:
- суд першої інстанції при тлумаченні умов Договору суборенди №171 від 05.10.2022, а саме п. 4.9., викладеного у протоколі погодження розбіжностей до Договору, не звернув увагу на те, що умови визначені саме відповідачем. Як свідчить протокол узгодження розбіжностей, первинна редакція абз. 3 п. 4.9. мала наступну редакцію: «У разі належного виконання орендарем всіх зобов`язань за цим договором після закінчення строку оренди забезпечувальний платіж повертається орендарю після повернення ним об`єкту належним чином за Актом приймання-передачі, як це передбачено розділом 7 цього Договору, у всіх інших випадках – в разі виконання орендарем своїх зобов`язань за Договором, порушення строку виконання таких зобов`язань, повернення об`єкту не належним чином тощо, забезпечувальний платіж не повертається»;
- на стадії погодження розбіжностей, відповідачем було викладено абз. 3 п. 4.9. Договору суборенди №171 від 05.10.2022 у редакції, яка викладена у поданому позові, у тому числі щодо зобов`язання позивача, як орендодавця направити на адресу орендодавця, для повернення забезпечувального платежу, оригінали документів, а саме: Акт приймання-передачі об`єкту з оренди, Актів звірки взаємних розрахунків, листа про повернення забезпечувального платежу з зазначенням погодженої сторонами суми до повернення, та актуальних реквізитів на які необхідно повернути грошові кошти;
- наразі, на адресу відповідача було направлено вимогу, у якій зазначено суму забезпечувального платежу, який підлягає поверненню, у вимозі, також було вказано актуальні реквізити, для повернення забезпечувального платежу;
- відповідач жодним чином не відреагував на таку вимогу, не направив свої заперечення та обґрунтування відносно отриманої вимоги. Відповідачем не направлено власні заперечення щодо суми забезпечувального платежу, які визначив позивач;
- умови договору сформульовані саме відповідачем, є такими, що свідчать наперед про неможливість повернення забезпечувального платежу, без рішення про погодження суми такого платежу з його боку. Наведене, є порушенням прав та законних інтересів на отримання забезпечувального платежу.
- суд першої інстанції формально підійшов до вирішення спору, не врахувавши права та інтереси позивача, формально, без врахував, що у відповідача, як сторони по Договору суборенди №171 від 05.10.2022, наявні всі оригінали документів, а у тому числі Акти звірки взаєморозрахунків, оскільки такі акти підписані з обох сторін, а тим більше Акт приймання-передачі майна повернення з орендного користування. Отже, відсутність направлення на адресу відповідача актів, не може порушувати права відповідача та бути причиною відмови у позові;
- наведене також стосується забезпечувального платежу за оплату комунальних послуг, оскільки сума заборгованості саме за оплату забезпечувального платежу за комунальні послуги підтверджена відповідними актами звірки взаєморозрахунків. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2026 справа № 904/6476/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Горбасенко П.В., Спаських Н.М.
Згідно з ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Згідно з абз. 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025 в розмірі 3 028,00 грн.
Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої за 302 800 грн. 00 коп., справа підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2026:
- клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Медтехніка Торос» про поновлення строку на подачу апеляційної скарги задоволено;
- поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Медтехніка Торос» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у справі № 904/6476/25;
- зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у справі № 904/6476/25 до закінчення апеляційного розгляду;
- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Медтехніка Торос» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у справі № 904/6476/25;
- ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання);
- витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 904/6476/25.
28.04.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зауважив на тому, що:
- пунктом 6.6. Договору суборенди №171 від 05.10.2022 передбачено, що орендар зобов`язаний здійснювати поточний (косметичний) ремонт об`єкту в разі необхідності, однак не рідше одного разу протягом кожного року оренди, а у випадку, якщо оренда триває менше, ніж один рік - не рідше одного разу протягом строку дії Договору, в порушення вищевказаного пункту Договору упродовж строку його дії поточний (косметичний) ремонт об`єкту позивачем не здійснювався;
- позивач повинен був повернути відповідачу об`єкт 31.01.2025, об`єкт був повернутий лише 31.03.2025, тобто з порушенням умов Договору;
- позивач неналежним чином виконував свої зобов`язання за Договором суборенди №171 від 05.10.2022;
- при поверненні позивачем відповідачу об`єкту було виявлено, що його стан не відповідає умовам Договору суборенди №171 від 05.10.2022, про що сторонами у п. 6 Акту було зазначено про складення дефектної відомості;
- відповідачем було складено акт виявлених дефектів та кошторис №1905/25 на ремонтно-будівельні роботи, які відповідним листом були направлені для підписання на адресу позивача. За результатами отримання вищевказаних документів позивач вищевказані акт та кошторис не підписав, заперечень щодо них на адресу відповідача не надав;
- сплачений орендарем забезпечувальний платіж повертається йому тільки у разі належного виконання ним всіх зобов`язань за Договором суборенди №171 від 05.10.2022 та за умови підписання сторонами та направлення позивачем на адресу відповідача певного пакету документів;
- враховуючи, що взяті на себе за Договором суборенди №171 від 05.10.2022 зобов`язання позивач належним чином не виконав, підстави для повернення останньому відповідачем забезпечувального платежу відсутні;
- навіть за умови, якщо сплачений позивачем забезпечувальний платіж підлягав поверненню йому відповідачем, обов`язок по поверненню такого платежу у останнього не виник;
- направлена позивачем не за встановленою умовами Договору суборенди №171 від 05.10.2022 адресою відповідача вимога від 15.08.2025 останнім не отримувалася, докази її отримання матеріали справи не містять;
- вимога від 15.08.2025 та додані до неї документи позивачем разом із позовною заявою до суду не надавались, а були направлені позивачем на адресу Господарського суду міста Києва лише 29.01.2026 в додатках до відповідного клопотання, тобто більше ніж через 2 місяці після подання до суду позовної заяви, відтак, ці докази не повинні прийматися апеляційним судом при розгляді справи № 904/6476/25;
- матеріали справи № 904/6476/25 не містять первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором суборенди №171 від 05.10.2022 та наявність переплати за платежами з оплати суборендної плати у розмірі 28 403,39 грн.
07.05.2026 матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
У період з 15.06.2026 по 28.06.2026 суддя Спаських Н.М. перебувала у відпустці.
Окрім цього, у період з 15.06.2026 по 19.06.2026 та у період з 22.06.2026 по 26.06.2026 суддя Яценко О.В. перебувала у відпустці.
Крім цього, у період з 16.06.2026 по 19.06.2026 суддя Горбасенко П.В. перебував у відпустці.

Станом на дату ухвалення постанови пояснень та клопотань до суду не надходило.
Враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, те, що на даний час такий стан продовжений, справа розглядається у розумний строк.
Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції зміні або скасуванню, з наступних підстав.

05.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАС-ФАРМА» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» (орендар) було укладено Договір суборенди №171 (далі – Договір), за умовами п. 1.1. якого орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове сплатне користування частину нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34. (а.с.12-23)
Відповідно до п. 3.1. Договору Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк даного Договору обчислюється з моменту передачі об`єкту орендарю за Актом прийому - передачі та діє по « 31» серпня 2023 року (включно), що вважається періодом оренди. У разі продовження орендних відносин між орендодавцем та власником приміщення після 31.08.2023 року, Договір автоматично пролонгується на строк по « 31» жовтня 2023 року. 
Відповідно до п. 3.2. Договору Акт приймання-передачі об`єкту підписується сторонами за формою, визначеною Додатком №5 до цього Договору, в строк по « 01» листопада 2022 року (включно). Під час передачі об`єкту в оренду сторони здійснюють детальну фотофіксацію об`єкту, друковані копії яких засвідчуються підписами обох сторін із зазначенням дати їх формування та долучаються у якості додатків до Акту. 
Згідно з п. 4.1. Договору розмір щомісячної орендної плати з врахуванням ПДВ (якщо орендодавець є платником ПДВ) за період оренди об`єкту згідно п. 3.3. Договору становить 35 000 (Тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок в місяць. Орендна плата коригується один раз на три місяці орендного користування об`єктом, з урахуванням офіційного індексу інфляції. У разі, коли індекс інфляції менше 1, індексація орендної плати не проводиться. Сторони домовились, що у разі невикористання об`єкту орендарем, з причин не пов`язаних з неможливістю використання об`єкту та за умови не укладення сторонами акту приймання-передачі (повернення) об`єкту, з вини орендаря орендна плата нараховується орендарю на загальних умовах.
Пунктом 4.6. Договору встановлено, що сторони дійшли згоди, що розмір забезпечувального платежу на компенсацію вартості комунальних послуг за даним Договором становить 5 000 (П`ять тисяч) гривень 00 копійок (у тому числі ПДВ), який орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю протягом 5 (П`яти) банківських днів з дати укладення сторонами цього Договору. Платіж, зазначений в цьому пункті, є забезпечувальним платежем виконання орендарем зобов`язань за цим Договором (далі - Забезпечувальний платіж на компенсацію вартості комунальних послуг). Положення даного пункту Договору та його підпунктів не застосовуються в разі виконання орендарем п. 4.7. даного договору та наявності діючого Договору про відшкодування витрат укладеного відповідно до п. 4.7.
Розмір забезпечувального платежу на компенсацію вартості комунальних послуг підлягає щомісячному обчисленню та коригуванню орендодавцем в односторонньому порядку за наступною формулою: А = К х 1,5, де А - забезпечувальний платіж на компенсацію вартості комунальних послуг. К - найбільша вартість фактично спожитих орендарем комунальних послуг за останні 12 (Дванадцять) місяців, що передують місяцю проведення перерахунку. 
Відповідно до п. 4.8 Договору сторони дійшли згоди, що розмір Забезпечувального платежу за даним Договором становить 70 000 (Сімдесят тисяч) гривень 00 копійок (у тому числі ПДВ, якщо орендодавець буде платником ПДВ). який являє собою орендну плату із розрахунку за два повних місяці та які орендар зобов`язаний сплатити орендодавцеві протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати укладання сторонами цього Договору. Платіж, зазначений в цьому пункті, є забезпечувальним платежем виконання зобов`язань за цим Договором (надалі - Забезпечувальний платіж). 
Розмір Забезпечувального платежу не може бути менш ніж двократний розмір місячної орендної плати та сума експлуатаційних послуг за два місяці. 
Розмір забезпечувального платежу підлягає обчисленню кожні пів року та коригуванню орендодавцем в односторонньому порядку за наступною формулою: ЗП = (ОП + ЕП) X 2, де ЗП - забезпечувальний платіж ОП - місячна орендна плата, що передує місяцю проведення перерахунку, ЕП - місячні експлуатаційні послуги згідно п. 4.6. 
Розмір Забезпечувального платежу може бути збільшено орендодавцем в односторонньому порядку (до суми не більше, ніж двократний розмір місячної орендної плати) виключно в разі збільшення розміру орендної плати за Договором або погодження ним здійснення орендарем переобладнання, перепланування реконструкції об`єкту на суму, яка визначається орендодавцем як вартість приведення об`єкту до первісного стану після здійснення орендарем переобладнання, перепланування, реконструкції. Таке збільшення та доплата Забезпечувального платежу здійснюється орендодавцем, один раз на 6 місяців. 
Сума збільшення Забезпечувального платежу зазначається у відповіді орендодавця про умови погодження переобладнання, перепланування, реконструкції об`єкту, і сплачується на підставі окремого рахунку, виставленого орендодавцем.
Пунктом 4.9. Договору (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 05.10.2022 до Договору суборенди №171 від 05.10.2022 (надалі – Протокол розбіжностей)) передбачено, що забезпечувальний платіж залишається у розпорядженні орендодавця на протязі усього строку дії Договору без нарахування відсотків і може бути використаний орендодавцем для покриття будь-яких збитків, витрат або штрафних санкцій, викликаних невиконанням або неналежним виконанням орендарем будь-яких зобов`язань за цим Договором. 
Забезпечувальний платіж не розглядається та не використовується як орендна плата за останній (або будь-який інший) місяць оренди. 
У разі належного виконання орендарем всіх зобов`язань за цим Договором після закінчення строку оренди Забезпечувальний платіж повертається орендарю після повернення ним об`єкту належним чином за Актом приймання-передачі, як це передбачено розділом 7 цього Договору, підписаний обома сторонами оригіналів документів та надання оригіналів орендодавцю, а саме: Акта приймання-передачі об`єкту з оренди, Актів звірки взаємних розрахунків, листа про повернення забезпечувального платежу з зазначенням погодженої сторонами суми до повернення, та актуальних реквізитів на які необхідно повернути грошові кошти – протягом 60 календарних днів з моменту отримання оригіналів Актів звірки взаємних розрахунків за договором, оригіналу листа про повернення коштів з реквізитами для повернення, оригіналу листа про повернення коштів з реквізитами для повернення, оригіналу акту приймання-передачі приміщення з оренди – на адресу листування з Орендодавцем, яка зазначається в реквізитах сторін. 
У випадку збільшення розміру орендної плати, вартості експлуатаційних послуг (в разі необхідності їх оплати за умовами даного Договору), орендар зобов`язаний буде доплатити до Забезпечувального платежу різницю, яка виникне у зв`язку з таким збільшенням (до загальної суми Забезпечувального платежу не більше, ніж двократний розмір місячної орендної плати), протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання відповідного рахунку від орендодавця (п. 4.10. Договору)
Згідно з п. 4.12. Договору у разі використання орендодавцем суми Забезпечувального платежу або його частини відповідно до умов цього договору, орендар зобов`язаний на протязі двадцяти календарних днів з дати отримання відповідного рахунку від орендодавця поповнити суму Забезпечувального платежу до розміру, який існував до його використання. 
Пунктом 7.4. Договору передбачено, що об`єкт вважається повернутим з оренди з моменту підписання представниками сторін Акту приймання-передачі.
Згідно з п. 7.5 Договору якщо під час повернення об`єкта оренди буде виявлено, що стан його не відповідає умовам Договору, у т.ч. вимогам п. 7.3. цього Договору, орендодавець на власний розсуд має право: 
7.5.1. відмовитись від прийняття об`єкта та підписання відповідного Акту приймання-передачі до моменту усунення орендарем виявлених недоліків та проведення косметичного ремонту. У такому разі орендодавець складає за своїм підписом дефектний акт, в якому фіксує перелік недоліків, які мають бути усунені орендарем, та надає його орендарю для виконання із зазначенням строків та обсягів проведення відповідних робіт. Після усунення недоліків, орендар зобов`язаний повернути об`єкт орендодавцю у загальному порядку, або – 
7.5.2. відмовитись від прийняття об`єкта та підписання відповідного Акта приймання-передачі, скласти двосторонній дефектний акт, в якому зафіксувати перелік недоліків, та вимагати від орендаря відшкодування витрат на усунення виявлених недоліків з визначенням розміру таких витрат. У цьому разі орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю погоджені витрати на усунення виявлених недоліків, після чого орендодавець зобов`язаний прийняти об`єкт від орендаря та підписати відповідний Акт приймання-передачі. 
7.5.3.у разі, якщо орендар відмовляється та/або ухиляється від підписання Акта приймання – передачі, орендодавець має право самостійно залучити третіх осіб для оформлення Акта приймання – передачі та фіксації відмови/ухилення орендаря від підписання такого Акта. 
Договором про внесення змін від 24.10.2023 до Договору суборенди №171 від 05.10.2022 сторони дійшли згоди в Договорі суборенди № 171 замінити сторону за Договором, а саме орендодавця, зокрема: З 01.11.2023 орендодавцем по Договору вважати нового орендодавця, до якого переходять всі права та обов`язки орендодавця в повному обсязі. З урахуванням даного Договору про внесення змін, обов`язки орендодавця по Договору вважаються виконаними по 31.10.2023. З 01.11.2023 виникають обов`язки нового орендодавця. У зв`язку з заміною орендодавця за Договором, викласти преамбулу Договору в наступній редакції: «орендодавець»: Товариство з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ», та «орендар»: Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС». (а.с.24)
Договором про внесення змін від 28.10.2024 до Договору суборенди №171 від 05.10.2022 (а.с.25) сторони дійшли згоди внести зміни до п. 3.1. та п. 4.1. Договору суборенди №171 від 05.10.2022 та викласти їх у наступній редакції: 
«п. 3.1. Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань за ним. Строк оренди за даним договором наступає з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі «ОБ`ЄКТУ» та діє по « 31» січня 2025 року (включно).»
«п. 4.1. Розмір щомісячної орендної плати з врахуванням ПДВ (якщо орендодавець є платником ПДВ) за період оренди «ОБ`ЄКТУ» згідно п.3.3. Договору становить - 47 600 (Сорок сім тисяч шістсот) гривень 00 копійок в місяць. Щомісяця орендна плата коригується з урахуванням офіційного індексу інфляції місяця, що передує розрахунковому. У разі, коли індекс інфляції менше 1. індексація орендної плати не проводиться. Сторони домовились, що у разі невикористання об`єкту орендарем та за умови не укладення сторонами акту приймання-передачі (повернення) об`єкту орендна плата нараховується орендарю на загальних умовах.». 
Усі інші умови Договору суборенди №171 від 05.10.2022 залишені без змін. 
На виконання умов Договору позивач перерахував на користь орендодавця забезпечувальний платіж у загальному розмірі 94 047,66 грн., що підтверджується фільтрованими виписками за період з 01.01.2023 по 15.10.2025. (а.с.31-33)
На виконання умов Договору орендар повернув, а орендодавець в свою чергу прийняв з тимчасового сплатного користування частину нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, що підтверджується Актом приймання – передачі об`єкта з оренди від 31.03.2025 року. (а.с.34)
Листом б/н б/д Товариство з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» повідомило позивача про складання акта виявлених дефектів від 14.05.2025, кошторису №1905/25 на суму 26 236,44 грн., яка буде вирахувана із суми забезпечувального платежу. (а.с.35-36)
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення забезпечувального платежу й перерахованої суми попередньої оплати. Таким чином, в результаті неналежного виконання відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість у розмірі 108 350,78 грн., яка складається з суми неповернутого забезпечувального платежу у розмірі 79 947,39 грн. та переплати за платежами з оплати суборендної плати у розмірі 28 403,39 грн. 
Правові позиція сторін детально викладено вище.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог, що колегія суддів вважає вірним, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Як було зазначено, на виконання умов Договору позивач перерахував на користь орендодавця забезпечувальний платіж у загальному розмірі 94 047,66 грн., що підтверджується фільтрованими виписками за період з 01.01.2023 по 15.10.2025.
Пунктом 7.4. Договору передбачено, що об`єкт вважається повернутим з оренди з моменту підписання представниками сторін Акту приймання-передачі.
На виконання умов Договору орендар повернув, а орендодавець в свою чергу прийняв з тимчасового сплатного користування частину нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 34, що підтверджується Актом приймання – передачі об`єкта з оренди від 31.03.2025.
Як було зазначено, пунктом 4.9. Договору (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей) передбачено, що забезпечувальний платіж залишається у розпорядженні орендодавця на протязі усього строку дії Договору без нарахування відсотків і може бути використаний орендодавцем для покриття будь-яких збитків, витрат або штрафних санкцій, викликаних невиконанням або неналежним виконанням орендарем будь-яких зобов`язань за цим Договором. 
У разі належного виконання орендарем всіх зобов`язань за цим Договором після закінчення строку оренди Забезпечувальний платіж повертається орендарю після повернення ним об`єкту належним чином за Актом приймання-передачі, як це передбачено розділом 7 цього Договору, підписаний обома сторонами оригіналів документів та надання оригіналів орендодавцю, а саме: Акта приймання-передачі об`єкту з оренди, Актів звірки взаємних розрахунків, листа про повернення забезпечувального платежу з зазначенням погодженої сторонами суми до повернення, та актуальних реквізитів на які необхідно повернути грошові кошти – протягом 60 календарних днів з моменту отримання оригіналів Актів звірки взаємних розрахунків за договором, оригіналу листа про повернення коштів з реквізитами для повернення, оригіналу листа про повернення коштів з реквізитами для повернення, оригіналу акту приймання-передачі приміщення з оренди – на адресу листування з орендодавцем, яка зазначається в реквізитах сторін. 
Відтак, за умовами даного Договору, забезпечувальний платіж — це грошова сума, яку одна сторона (орендар) передає іншій (орендодавцю) як фінансову гарантію виконання своїх зобов`язань за договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Враховуючи те, що умовами Договору визначено строк для повернення орендодавцем орендарю забезпечувального платежу, в даному випадку підлягають застосуванню умови пункту 4.9 Договору. 
Як було зазначено, підстава для повернення орендодавцем забезпечувального платежу орендарю визначена в пункті 4.9. Договору (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей), зокрема: 
- належне виконання орендарем всіх зобов`язань за цим Договором;
- повернення орендарем об`єкту за Актом приймання-передачі відповідно до розділу 7 цього Договору;
- підписання сторонами оригіналів документів;
- отримання орендодавцем оригіналів документів, а саме: Акта приймання-передачі об`єкту з оренди, Актів звірки взаємних розрахунків, листа про повернення забезпечувального платежу з зазначенням погодженої сторонами суми до повернення, та актуальних реквізитів, на які необхідно повернути грошові кошти, на адресу листування з орендодавцем, яка зазначається в реквізитах сторін. 
Вказаний обов`язок з повернення на користь орендаря забезпечувального платежу за Договором настає протягом 60 календарних днів з моменту отримання оригіналів Актів звірки взаємних розрахунків за договором, оригіналу листа про повернення коштів з реквізитами для повернення, оригіналу листа про повернення коштів з реквізитами для повернення, оригіналу акту приймання-передачі приміщення з оренди – на адресу листування з орендодавцем, яка зазначається в реквізитах сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України закріплено принцип свободи договору.
У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
В ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як було зазначено, передумовою повернення забезпечувального платежу відповідно до п. 4.9. Договору є підписання обома сторонами оригіналів документів та надання оригіналів орендодавцю: Акта приймання-передачі об`єкту з оренди, Актів звірки взаємних розрахунків, листа про повернення забезпечувального платежу з зазначенням погодженої сторонами суми до повернення, та актуальних реквізитів, на які необхідно повернути грошові кошти, на адресу листування з орендодавцем, яка зазначається в реквізитах сторін. 
Враховуючи, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 ГПК України на підтвердження як направлення орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС» на адресу орендодавця Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ», яка визначена у розділі 12 Договору з урахуванням Договору про внесення змін від 24.10.2023, оригіналів зазначених вище документів, так і отримання вказаних документів відповідачем ,колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обов`язок відповідача з повернення на користь позивача забезпечувального платежу за Договором суборенди №171 від 05.10.2022 на момент розгляду даної справи не настав.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача суми неповернутого забезпечувального платежу у розмірі 79 947,39 грн., рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача переплати за платежами з оплати суборендної плати у розмірі 28 403,39 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:
- господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку;
- первинний документ – це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 927/986/17 визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства.
Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги (товару) і подальшою господарською діяльністю (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 зі справи № 910/4994/18).
В постанові Верховного Суду від 21.12.2020 у справі № 916/499/20 зроблено висновок про те, що:
«Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.
Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.».
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суд від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17, від 24.10.2018 у справі № 905/3062/17, від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17.
Аналізуючи вищевикладене, у спірних правовідносинах доказами реального здійснення господарської операції є первинні документи, які підтверджують факт надання послуг.
На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано суду:
- Акти звіряння взаємних розрахунків на 31.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА ГОРМОНАЛЬНИХ ПРЕПАРАТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС»;
- Акти звіряння взаємних розрахунків на 31.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАС-ФАРМА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕДТЕХНІКА ТОРОС». 
Проте, позивачем не подано, а матеріали справи не містять жодних первинних доказів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій за Договором, враховуючи, що, як встановлено вище, акти звіряння взаємних розрахунків не є такими доказами. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження: визначення розміру орендної плати відповідно до п. 4.1. Договору за кожен місяць окремо, розміру спожитих орендарем комунальних послуг відповідно до п. 4.4. Договору за кожен місяць окремо на підставі виставлених рахунків орендодавцем, складених актів виконаних робіт (послуг) відповідно до п. 4.14. Договору, доказів сплати орендарем орендної плати, комунальних платежів на підставі первинних доказів (актів виконаних робіт (послуг) відповідно до п. 4.14. Договору).
З огляду на викладене, правильним є висновок суду першої інстанції про неможливість визначити загальний розмір орендної плати за весь період оренди за Договором на підставі первинних документів, загальну суму спожитих комунальних послуг орендарем, загальну суму сплачених грошових коштів позивачем на користь орендодавця по орендній платі та комунальним платежам й, як наслідок, встановити чи наявна переплата по орендній платі на суму, визначену позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом. 
Колегія суддів зауважує, що відповідно до статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
В свою чергу, пункт 5 частини 3 статті 162 ГПК України покладає саме на позивача обов`язок у позовній заяві викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, а також вказати правові підстави позову.
Тобто, саме на позивача покладено обов`язок у позовній заяві викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, а також вказати правові підстави позову, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, при розгляді справи повинен надати правильну правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, і вирішити спір відповідно до норм матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню у конкретному випадку з урахуванням принципів господарського судочинства, закріплених у статті 2 ГПК України, зокрема, диспозитивності, змагальності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.12.2020 у справі № 916/499/20
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги в частині стягнення з відповідача переплати за платежами з оплати суборендної плати у розмірі 28 403,39 грн., рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у справі № 904/6476/25, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.
Враховуючи вищевикладене та вимоги апеляційної скарги, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Медтехніка Торос» задоволенню не підлягає.
Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з цією апеляційною скаргою покладаються на апелянта. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Медтехніка Торос» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у справі № 904/6476/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у справі № 904/6476/25 залишити без змін.
3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у справі № 904/6476/25.
4. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 13.07.2026. 

Головуючий суддя О.В. Яценко 

Судді П.В. Горбасенко

Н.М. Спаських