ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 505/2360/21
Провадження № 2/505/370/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року          місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді   Дзюбинського А.О.,
за участі:
секретаря судового засідання  Гатілова І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Подільського міськрайонного суду Одеської області в місті Подільськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Подільська міська рада Подільського району Одеської області, про виділ в натурі частини житлового будинку та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позицій учасників справи
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Подільська міська рада Одеської області, про виділ частки зі спільного часткового майна в натурі шляхом визнання права власності на нерухоме майно.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є власницею 48/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , а відповідач — 52/100 часток цього домоволодіння.
Право власності позивачки на 48/100 часток домоволодіння, за її твердженням, виникло на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.06.2007 у справі № 2-15/19-2007.
Позивачка зазначає, що між співвласниками не здійснено фактичного поділу нерухомого майна, у зв`язку з чим вона бажає виділити належну їй частку в натурі та оформити її як окремий об`єкт нерухомого майна.
На підтвердження технічної можливості поділу позивачкою надано висновок про технічну можливість поділу об`єкта нерухомого майна, відповідно до якого запропоновано утворення двох окремих об`єктів нерухомого майна.
Позивачка просить припинити право спільної часткової власності сторін на домоволодіння, виділити їй у натурі належну 48/100 частку та визнати за нею право власності на утворений окремий об`єкт нерухомого майна.
Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву до суду не подав.
Від представника Подільської міської ради Одеської області Буляндри Наталі Петрівни до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи, у якій зазначено про визнання позовних вимог та незаперечення проти їх задоволення, а також заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 16.08.2021 відкрито провадження у справі та визначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.
24.03.2024 до суду надійшла заява представника Подільської міської ради Одеської області Буляндри Наталі Петрівни про розгляд справи без участі представника третьої особи, у якій зазначено про визнання позовних вимог та незаперечення проти їх задоволення.
Заяви по суті справи від відповідача до суду не надходили.
12.09.2024 до суду надійшла заява представника Подільської міської ради Одеської області про розгляд справи без участі представника третьої особи.
Відповідно до розпорядження керівника апарату Подільського міськрайонного суду Одеської області № 550 від 29.04.2026 у зв`язку зі звільненням судді від здійснення правосуддя проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судову справу передано судді Дзюбинському А.О.
Ухвалою судді Дзюбинського А.О. від 06.05.2026 справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 13.07.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялися.
Судовий розгляд справи
Позивачка, відповідач та представник третьої особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання 10.09.2026 у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилися.
Представник третьої особи у поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі.
Причини неявки позивачки та відповідача суду не повідомлені.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі розгляду справи за їх відсутності фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд бере до уваги позицію Верховного Суду, сформульовану у постанові Касаційного цивільного суду від 24.10.2024 у справі № 752/8103/13-ц, провадження № 61-6892св23, відповідно до якої, якщо сторони чи їх представники, інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
У цій справі суд дійшов висновку, що наявних у матеріалах справи доказів достатньо для встановлення обставин, які мають значення для вирішення спору, та ухвалення рішення без відкладення її розгляду.
Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування, мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення
Судом установлено, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.06.2007 у справі № 2-15/19-2007 за ОСОБА_1 визнано право власності на 48/100 часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яка в подальшому перейменована на АДРЕСА_1 .
На підтвердження зареєстрованого права власності позивачкою надано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 154522-14 від 02.08.2007, реєстраційний номер об`єкта 15681159.
З наданої суду відповіді № 3302447 від 10.09.2026, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом суду з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що за реєстраційним номером 15681159 зареєстровано об`єкт нерухомого майна - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .
При цьому у відомостях реєстру зазначено: загальна площа домоволодіння - 25,6 кв. м, площа земельної ділянки - 688 кв. м, реєстраційний номер об`єкта - 15681159.
Разом із тим позивачкою надано висновок про технічну можливість поділу об`єкта нерухомого майна, відповідно до якого запропоновано утворення двох окремих об`єктів нерухомого майна.
Згідно з наведеними у висновку відомостями частина, яка передбачається до передачі позивачці, має загальну площу 60,7 кв. м, житлову площу - 21,6 кв. м, а частина, яка передбачається до передачі відповідачу, - загальну площу 31,3 кв. м, житлову площу - 7,4 кв. м.
Таким чином, загальна площа двох об`єктів, утворення яких запропоновано висновком, становить: 60,7 кв. м + 31,3 кв. м = 92,0 кв. м.
Отже, між даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відомостями висновку про технічну можливість поділу наявна істотна розбіжність щодо загальної площі об`єкта нерухомого майна.
Зареєстрована площа домоволодіння становить 25,6 кв. м, тоді як площа двох частин, які пропонується утворити внаслідок поділу, у сукупності становить 92,0 кв. м.
Матеріали справи не містять належних доказів, які б дозволяли встановити, що додаткові площі, включені до технічного висновку, є складовими саме того об`єкта нерухомого майна, право власності на який зареєстровано за реєстраційним номером 15681159, а також обгрунтування того, як площі співвідносяться з правами сторін на 48/100 та 52/100 часток домоволодіння.
Суд також бере до уваги, що відповідно до наданого висновку площа частини, запропонованої позивачці, становить 60,7 кв. м, а площа частини, запропонованої відповідачу, - 31,3 кв. м.
При цьому частки сторін у праві спільної часткової власності становлять відповідно 48/100 та 52/100.
Якщо виходити із загальної площі 92,0 кв. м, зазначеної у висновку про технічну можливість поділу, частина площею 60,7 кв. м становить близько 65,98 % від загальної площі, тоді як частина площею 31,3 кв. м - близько 34,02 %.
Таким чином, запропоноване співвідношення площ новоутворених частин - приблизно 65,98/34,02 - не відповідає співвідношенню належних сторонам часток 48/100 та 52/100.
Разом із тим матеріали справи не містять належного обґрунтування причин такого відхилення від розміру часток сторін, а також доказів домовленості між співвласниками щодо іншого співвідношення площ або компенсації різниці у вартості переданого кожному співвласнику майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.
Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Частиною 2 ст. 367 ЦК України передбачено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Заявлені позивачкою вимоги за своїм змістом спрямовані на припинення права спільної часткової власності обох співвласників шляхом утворення двох окремих об`єктів нерухомого майна, тобто на поділ майна в натурі.
Водночас для задоволення таких вимог суд повинен установити, зокрема, склад майна, яке перебуває у спільній частковій власності, розмір часток співвласників, технічну можливість поділу такого майна та відповідність запропонованого варіанта поділу правам співвласників.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд не може покласти в основу рішення висновок про технічну можливість поділу, якщо відомості, наведені у ньому, не узгоджуються з іншими належними доказами щодо характеристик та площі об`єкта, право власності на який є предметом спору.
У цій справі наданий висновок про технічну можливість поділу виходить із загальної площі двох новоутворених об`єктів 92,0 кв. м, тоді як згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно площа зареєстрованого домоволодіння з реєстраційним номером 15681159 становить 25,6 кв. м.
Крім того, запропонований висновком розподіл площ між сторонами - 60,7 кв. м та 31,3 кв. м - не відповідає їх часткам у праві спільної часткової власності 48/100 та 52/100.
Зазначені розбіжності мають істотне значення для вирішення спору, оскільки суд не може визначити право власності сторін на новоутворені об`єкти нерухомого майна без достовірного встановлення складу майна, яке перебуває у їх спільній частковій власності, його площі та відповідності запропонованого поділу правам кожного співвласника.
При цьому позивачкою не надано інших належних та достатніх доказів, які б усували зазначені суперечності та підтверджували, що запропоновані до виділу об`єкти є частинами саме того домоволодіння, право власності на яке зареєстровано за реєстраційним номером 15681159.
Саме лише визнання третьою особою позовних вимог не звільняє позивачку від обов`язку довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову та продовжує судовий розгляд.
У цій справі відповідач позов не визнавав, а заява про визнання позовних вимог подана представником третьої особи.
З огляду на наведене суд доходить висновку, що позивачкою не доведено наявності підстав для припинення права спільної часткової власності сторін шляхом поділу домоволодіння в натурі та визнання за нею права власності на запропонований окремий об`єкт нерухомого майна.
За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Інших судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, матеріали справи не містять.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76–81, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 263–265 ЦПК України, статтями 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Подільська міська рада Одеської області, про виділ частки зі спільного часткового майна в натурі шляхом визнання права власності на нерухоме майно.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Повне судове рішення складено 10.09.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Подільська міська рада Подільського району Одеської області, ідентифікаційний код юридичної особи 33909986, місцезнаходження: 66300, Одеська область, Подільський район, м. Подільськ, просп. Шевченка, буд. 2

Суддя
Подільського міськрайонного суду
Одеської області      Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ