Справа №463/11838/25
Провадження №2/463/588/26
ЗАОЧНЕ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді:    Мармаша В.Я.,
з участю секретаря судового засідання:   Цебрик Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:
позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за Кредитним договором № б/н від 25.02.2024 року станом на 07.11.2025 у розмірі 77 015,67 грн, а також судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, просив вимоги задовольнити з підстав та мотивів викладених у позовній заяві.
Ухвалою судді від 15.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
Від представника позивача в судове засідання надійшло клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач в судові засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце їх проведення, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов або клопотання про відкладення розгляду справи не подала. 
За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.
У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 25.02.2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту — Клієнт, Позичальник, Відповідач) уклав з АТ «А-Банк» (скорочена назва АТ “А-Банк”, далі по тексту — Банк, Кредитор, Позивач) кредитний договір щодо надання останньому кредиту у вигляді кредитного ліміту від 1 000,00 грн до 200 000,00 грн строком на 240 місяців зі сплатою процентів. 
Як вбачається з матеріалів справи позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, однак, відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього перед банком виникла заборгованість станом на 07.11.2025, яка відповідно до розрахунків, наданих позивачем, становить – 77 015,67 грн, яка складається з наступного: 38 749,93 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 36 915,74 грн - заборгованість за процентами; 1 350,00 грн - заборгованість за пенею.
Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Враховуючи, що відповідачем в належний спосіб умови кредитного договору не виконані, позивачем доведено належними та допустимими доказами факт наявності заборгованості відповідача за таким договором, тому позов підлягає до задоволення в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та простроченою заборгованістю за відсотками.
У відповідності до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ІХ від 15.03.2022, доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, зокрема, пунктом 18 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» та статей 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд доходить до висновку, що на договір про споживчий кредит, укладений між сторонами у цій справі, розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, а відтак позичальник ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплати на користь позикодавця неустойки за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, а нараховані позикодавцем неустойка, що передбачена відповідним договором, підлягає списанню позикодавцем.
На підставі наведеного в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи)слід відмовити.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути вищевказану заборгованість в сумі 75 665,67 грн, з яких: 38 749,93 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 915,74 грн - сума заборгованості за відсотками.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляться від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість Кредитним договором № б/н від 25.02.2024 року станом на 07.11.2025 у розмірі 75 665,67 грн. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2 380,01 гривень судового збору, тобто 98,25 % розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 141, 265, 273, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, суд –

ухвалив:
позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент Банк" заборгованість за Кредитним договором № б/н від 25.02.2024 року станом на 07.11.2025, яка складається з:
- сума заборгованості за основною сумою боргу - 38 749,93 грн; 
- сума заборгованості за відсотками - 36 915,74 грн,
у загальному розмірі 75 665,67 грн (сімдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят сім копійок), а також судовий збір в розмірі 2 380,01 грн (дві тисячі триста вісімдесят гривень одна копійка).
У задоволенні решти вимог позову – відмовити.
Текст рішення складений та підписаний суддею 17.08.2026.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка подається до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Акціонерне товариство "Акцент Банк", місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14360080.
Відповідач: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя: Мармаш В. Я.