Справа № 171/2583/26 
1-кп/171/1122/26
В И Р О К
Іменем України
10 серпня 2026 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026041410000186 від 06.07.2026 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, має профільну середню освіту, не одруженого, не маючого на утримані малолітніх чи неповнолітніх дітей, не працючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 01.04.2026 притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніня), у виді штрафу у розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 (один) рік, постанова набрала законної сили 14.04.2026.
ОСОБА_4 , 05.07.2026 приблизно 15 годин 30 хвилин діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання фізичними особами на всій території України, керував автомобілем марки DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по дорогі сполученням с. Вільне, Криворізького району, Дніпропетровської області з трасою Н-23 був зупинений працівниками СРПП ВП №8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за порушення Правил дорожнього руху. За результатами розгляду порушень Правил дорожнього руху працівниками СРПП ВР№8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 05.07.2026 серії ЕНА № 7496558 за ч. 4 ст.126 КУпАП (вчинення порушень, а саме керування транспортними засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень та протокол по справі про адміністративне правопорушення від 05.07.2026 серії ЕПР1 № 711384 за ч. 2 ст. 130 КУпАП (повторне протягом року керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції) та протокол по справі про адміністративне правопорушення від 05.07.2026 серії ЕПР1 № 711387 за ч. 5 ст. 126 КУпАП (повторне протягом року керування транспортним засобом особою позбавленою права керування транспортними засобами).
20.07.2026 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості у присутності захисника ОСОБА_5 ..
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч. 1 ст. 382 КК України.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 2 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.382 КК України, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди щодо визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості та призначити йому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості від 20 липня 2026 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 обумовлену в ній міру покарання.
Судом установлено, ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а він має права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Вислухавши сторони кримінального провадження, оцінюючи викладені обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд доходить висновку про те, що укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження та всі докази в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Відповідно до ч. 4 ст.12 КК України діяння, передбачене ч.1 ст. 382 КК України, є нетяжким злочином.
Відповідно до ст. 66 КК України встановлено обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Окрім того, суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 382 КК України.
Водночас, враховуючи особу обвинуваченого, який свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, раніше не судимий, суд вважає за можливе застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України.
Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть виправленню обвинуваченого.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов відсутній.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався та суд не вбачає підстав для його обрання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 373, 374, 382 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20.07.2026 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 12026041410000186 від 06.07.2026 року.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 - річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази - DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя -