ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року

м. Київ

cправа № 916/2545/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І. С. - головуючого, Зуєва В. А., Міщенка І. С.,
секретар судового засідання - Корнієнко О. В., 
за участю представників:
Офісу Генерального прокурора - Колодяжної А. В.,
Одеської обласної державної
(військової) адміністрації - не з`явився,
Подільської районної державної
адміністрації Одеської області - не з`явився,
Балтської міської ради 
Подільського району Одеської області - не з`явився,
Фізичної особи-підприємця 
Дробінко Людмили Дмитрівни - Прощенка Д. В.,
Дністровського міжрайонного 
управління водного господарства - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Дробінко Людмили Дмитрівни
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 (у складі колегії суддів: Поліщук Л. В. (головуючий), Богатир К. В., Таран С. В.)
та рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2025 (суддя Деркач Т. Г.) 
у справі № 916/2545/25
за позовом Заступника керівника Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної (військової) адміністрації, Подільської районної державної адміністрації Одеської області, Балтської міської ради Подільського району Одеської області,
до Фізичної особи-підприємця Дробінко Людмили Дмитрівни,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Дністровського міжрайонного управління водного господарства,
про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди водного об`єкту та зобов`язання повернути водний об`єкт,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2025 року Заступник керівника Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної (військової) адміністрації, Подільської районної державної (військової) адміністрації Одеської області, Балтської міської ради Подільського району Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Дробінко Людмили Дмитрівни (далі ФОП Дробінко Л. Д.), в якому просив суд:
- стягнути з ФОП Дробінко Л. Д. на користь Балтської міської ради заборгованість в сумі 116 131,22 грн за користування водним об`єктом відповідно до договору оренди водного об`єкту загальнодержавного значення від 24.05.2011;
- розірвати договір оренди водного об`єкту загальнодержавного значення, укладений 24.05.2011 між Балтською районною державною адміністрацією та ФОП Дробінко Л. Д., зареєстрований в Книзі записів договорів оренди об`єктів водного фонду від 25.05.2011 під № 9 та погоджений з Одеським обласним виробничим управлінням по водному господарству;
- зобов`язати ФОП Дробінко Л. Д. повернути власнику - Одеській обласній державній (військовій) адміністрації водний об`єкт загальнодержавного значення Перелітське водосховище, загальною площею 147,8753 га, розташований на земельних ділянках загальною площею 183,99 га з кадастровими номерами 5120681600:01:001:0354 та 5120686600:01:001:0611 на території Балтської територіальної громади.
Позовні вимоги обґрунтовано істотним порушенням ФОП Дробінко Л. Д умов договору оренди водного об`єкту загальнодержавного значення від 24.05.2011 (пунктів 2.1, 2.4, 2.5, 3.10) в частині сплати орендної плати за користування водним об`єктом, внаслідок чого у останньої утворилась заборгованість у розмірі 116 131,11 грн за період з червня 2023 року по січень 2025 року, а також в частині виконання обов`язку щодо оформлення права оренди землями водного фонду (під водним об`єктом, прибережною захисною смугою та гідротехнічними спорудами) у відповідності до чинного законодавства, що є підставою для стягнення вказаної заборгованості, розірвання договору оренди водного об`єкту та повернення об`єкту оренди.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.07.2025, зокрема, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Дністровське міжрайонне управління водного господарства.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.11.2025, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.03.2026, позов задоволено. 
Розірвано договір оренди водного об`єкту загальнодержавного значення, укладений 24.05.2011 між Балтською районною державною адміністрацією та ФОП Дробінко Л. Д., зареєстрований в Книзі записів договорів оренди об`єктів водного фонду від 23.05.2011 під № 9 та погоджений з Одеським обласним виробничим управлінням по водному господарству. 
Зобов`язано ФОП Дробінко Л. Д. повернути власнику Одеській обласній державній (військовій) адміністрації водний об`єкт загальнодержавного значення Перелітське водосховище, загальною площею 147,8753 га, розташований на земельних ділянках загальною площею 183,99 га з кадастровими номерами 5120681600:01:001:0354 та 5120686600:01:001:0611 на території Балтської територіальної громади. 
Стягнуто з ФОП Дробінко Л. Д. на користь Балтської міської ради заборгованість за користування водним об`єктом в сумі 116 131,22 грн відповідно до договору оренди водного об`єкту загальнодержавного значення від 24.05.2011. Здійснено розподіл судового збору.
Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, у квітні 2026 року ФОП Дробінко Л. Д. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просить постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 та рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2025 скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.05.2026 відкрито касаційне провадження у справі № 916/2545/25 за касаційною скаргою ФОП Дробінко Л. Д. на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 та рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2025 з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України; ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.06.2026 касаційну скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01.07.2026.
Перший заступник керівника Подільської окружної прокуратури Одеської області у відзиві на касаційну скаргу зазначає про законність та обґрунтованість постанови суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Одеська обласна державна (військова) адміністрація, Подільська районна державна (військова) адміністрація Одеської області, Балтська міська рада Подільського району Одеської області, Дністровське міжрайонне управління водного господарства у судове засідання своїх представників не направили.
Відповідно до частини 1 статті 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням положень статті 300 цього Кодексу.
Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.
Так, за змістом частини 1 і пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.
Ураховуючи положення статті 202 ГПК України, наявність відомостей про направлення зазначеним учасникам справи ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, та те, що зазначені учасники справи не звертались до суду з будь-якими заявами щодо розгляду справи, явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності представників Одеської обласної державної (військової) адміністрації, Подільської районної державної (військової) адміністрації Одеської області, Балтської міської ради Подільського району Одеської області, Дністровського міжрайонного управління водного господарства . 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Офісу Генерального прокурора, ФОП Дробінко Л. Д., дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Судами попередніх інстанцій установлено, що Одеська обласна державна (військова) адміністрація є розпорядником земельних ділянок, що знаходяться у постійному користуванні Дністровського міжрайонного управління водного господарства згідно з Державними актами постійного користування землею: серії ЯЯ № 205281, виданого 17.08.2007 (кадастровий номер 5120681600:01:001:0354) на земельну ділянку площею 61,3271 га за межами Гольмянської сільської ради; серії ЯЯ № 205280 (кадастровий номер 5120686600:01:001:0611), виданого 17.08.2007 на земельну ділянку площею 122,6681 га за межами Перелітської сільської ради.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 29.04.2025 записи щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 5120681600:01:001:0354 та 5120686600:01:001:0611 відсутні.
Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 5120681600:01:001:0354 є державною власністю та перебуває у постійному користуванні Дністровського міжрайонного управління водного господарства; інформація щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5120686600:01:001:0611 відсутня. 
У матеріалах справи наявний проєкт землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок Дністровському міжрайонному управлінню по водному господарству для догляду за Балтським водосховищем на річці Кодима та прибережними смугами за адресою: Одеська область, Балтський район, Перелітська сільська рада, Гольмянська сільська рада.
Судами попередніх інстанцій також установлено, що 24.05.2011 між Балтською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ФОП Дробінко Л. Д. (орендар), укладено договір оренди водного об`єкту загальнодержавного значення, про що в книзі записів договорів оренди об`єктів водного фонду вчинено запис від 23.05.2011 № 9. Зазначений договір погоджено з Одеським обласним виробничим управлінням по водному господарству та Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Одеській області.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору орендодавець надає у користування на умовах оренди, а орендар приймає в оренду водний об`єкт загальнодержавного значення - Перелітське водосховище, загальною площею водного дзеркала 147,8753 га, розташований на землях Перелітської та Гольмянської сільських рад Подільського (Балтського) району Одеської області. 
Водний об`єкт загальнодержавного значення надається на умовах оренди терміном на 25 років для риборозведення. 
У пунктах 2.1 договору сторони погодили, що річна орендна плата за користування Перелітським ставком загальнодержавного значення складає 378,14 грн за 1 га в рік; річна орендна плата за користування об`єктом складає 55 917,56 грн. 
Орендна плата вноситься до загального фонду Державного бюджету за кодом бюджетної класифікації 22120000 на відповідний розрахунковий рахунок. 
Пунктом 2.4 договору встановлено періодичність внесення орендної плати, а саме: щомісячно у термін до 10 числа за звітним періодом. 
Згідно з пунктом 2.5 договору розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках: зміни умов використання, передбачених договором; підвищення цін, тарифів тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів; погіршення стану водного об`єкту не з вини орендаря, що підтверджено документально, при наявності акту обстеження комісією; збільшення розмірів орендної плати у разі невиконання встановлених зобов`язань орендаря перед орендодавцем; в інших випадках, передбачених законодавчими актами України. 
За умовами договору орендар зобов`язаний, зокрема: 
- своєчасно і у повному обсязі вносити грошову плату за оренду водного об`єкту (пункт 3.2. договору); 
- у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві орендований водний об`єкт у належному стані, не гіршому, ніж у момент надання його на умовах оренди, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану з вини орендаря (пункт 3.4. договору);
- оформити право оренди землями водного фонду (під водним об`єктом, прибережною захисною смугою та гідротехнічними спорудами) відповідно до чинного законодавства України (пункт 3.10 договору).
Орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору або його розірвання в разі погіршення стану водного об`єкта внаслідок невиконання або неналежного виконання істотних умов цього договору (пункт 6.2 договору). 
Цей договір діє з 24.05.2011 до 24.05.2060 включно (пункт 8.1 договору).
Згідно із пунктом 8.2. договору умови цього договору переглядаються кожні п`ять років, у тому числі у випадках, коли після його укладання законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря.
Зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншій стороні (пункт 8.3. договору).
За ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням суду у випадках, передбачених чинним законодавством (пункт 8.4 договору).
Пунктом 8.6 договору передбачено, що чинність цього договору припиняється, зокрема, внаслідок: добровільної відмови від користування водним об`єктом; взаємної згоди сторін про дострокове припинення договору або за рішенням суду.
Договір підписано представником орендодавця та орендарем, підписи сторін скріплено печатками.
Договір оренди водного об`єкта не зареєстрований в Державному реєстрі речових прав.
До матеріалів справи долучено платіжні інструкції про сплату орендної плати від 08.03.2023 на суму 17 149,48 грн (за 1, 2, 3 місяці 2023 року); від 07.04.2023 на суму 5 716,50 грн (за 4 місяць 2023 року). 
26.04.2023 ФОП Дробінко Л. Д. листом звернулася до Балтської міської ради Одеської області, в якому повідомила, що добровільно відмовляється від користування водним об`єктом - Перелітським водосховищем з 01.05.2023, у зв`язку з чим вважає договір припиненим з 01.05.2023. До листа було додано 2 примірника акту приймання-передачі водного об`єкта, підписані та скріплені печаткою ФОП Дробінко Л. Д. 
Вказаний лист повернувся відповідачці неврученим.
У подальшому, ФОП Дробінко Л. Д. листом від 01.05.2023 аналогічного змісту звернулась до Балтської міської ради.
У відповідь на зазначений лист Балтська міська рада листом від 17.07.2023 № 04-15/1283 повідомила відповідачку про те, що Перелітське водосховище розміщене в межах Балтської міської територіальної громади, за межами населених пунктів, на земельних ділянках з кадастровими номерами 5120681600:01:001:0354 та 5120686600:01:001:0611, які перебувають у державній власності та постійному користуванні Дністровського міжрайонного управління водного господарства. ФОП Дробінко Л. Д. укладено договір з Балтською районною державною адміністрацією, правонаступником якої є Подільська районна державна адміністрація Одеської області. Таким чином, Балтська міська рада не здійснює розпорядження даними земельними ділянками і розміщеним на них водним об`єктом, не є стороною даного договору оренди та, відповідно, не має повноважень підписувати акти приймання-передачі водного об`єкту, а тому такі акти підлягають поверненню. З огляду на викладене, Балтська міська рада повідомила, що з метою розірвання договору оренди водного об`єкта загальнодержавного значення Перелітського водосховища від 24.05.2011 № 9 відповідачці слід звернутись до Подільської районної державної адміністрації Одеської області. 
Згодом ФОП Дробінко Л. Д. листом від 14.08.2023 (зміст якого є аналогічним до листів від 26.04.2023 та від 01.05.2023) звернулася до Подільської районної державної адміністрації Одеської області.
Подільська районна державна (військова) адміністрація Одеської області на звернення ФОП Дробінко Л. Д. щодо розірвання договору оренди водного об`єкта загальнодержавного значення Перелітського водосховища від 24.05.2011 № 9 повідомила останню, що під час реорганізації Балтської районної державної (військової) адміністрації вказаний договір не було передано до Подільської районної державної (військової) адміністрації Одеської області.
01.12.2023 Балтська міська рада листом № 04-19/2295 звернулася до Подільської районної державної адміністрації (Подільської районної військової адміністрації), у якому просила повідомити, чи розірваний договір оренди водного об`єкта загальнодержавного значення Перелітського водосховища від 24.05.2011 № 9 та вжити заходи щодо стягнення заборгованості з ФОП Дробінко Л. Д.
21.03.2024 Балтська міська рада листом № 04-19/417 повідомила Подільську районну державну адміністрацію (Подільську районну військову адміністрацію) про те, що до Балтської міської ради листами від 30.05.2023 та від 21.06.2023 зверталась ФОП Дробінко Л. Д. щодо припинення дії договору оренди водного об`єкта загальнодержавного значення Перелітського водосховища від 24.05.2011 № 9. У відповідь на зазначені листи Балтською міською радою було рекомендовано ФОП Дробінко Л. Д. звернутися до Подільської районної державної адміністрації, оскільки остання є правонаступником Балтської районної державної адміністрації. Посилаючись на викладене, міська рада повторно просила повідомити її про те, чи розірвано зазначений вище договір та з якого часу.
Листами від 09.04.2024 № 04-19/510 та від 09.04.2024 № 04-25/509 аналогічного змісту Балтська міська рада звернулась до Дністровського міжрайонного управління водного господарства та Одеської обласної державної адміністрації відповідно.
За інформацією, наданою Дністровським міжрайонним управлінням водного господарства від 04.12.2024 та від 21.05.2025, земельні ділянки під Балтським водосховищем (Перельотське, Гольмянське) надані в постійне користування Дністровському міжрайонному управлінню водного господарства згідно з Державними актами постійного користування землею: серії ЯЯ № 205281, виданого 17.08.2007 (кадастровий номер 5120681600:01:001:0354), площею 61,3271 га, за межами Гольмянської сільської ради; серії ЯЯ № 205280 (кадастровий номер 5120686600:01:001:0611), площею 122,6681 га, за межами Перельотської сільської ради, на цих земельних ділянках розташовані дві гідротехнічні споруди - гребля Перельотського водосховища (р.н. 05387185.230.ЖХНГЦК232, інв. номер 101310145) та водоскид Перельотського водосховища (р.н. 05387185.229.ЖХНГЦК322, інв. 101310487). Розпорядником вказаних земельних ділянок є Подільська районна державна адміністрація, Дністровське міжрайонне управління водного господарства не надавало погодження, не укладало будь-яких договорів оренди земельних ділянок (в т.ч. під водними об`єктами) з ФОП Дробінко Л. Д.
Згідно з розрахунком Балтської міської ради заборгованість ФОП Дробінко Л. Д. з орендної плати за період з 01.06.2023 по 01.01.2025 за користування водним об`єктом становить 116 131,11 грн (лист від 26.05.2025 № 04-25/934).
Звертаючись до суду в інтересах держави в особі Одеської обласної державної (військової) адміністрації, Подільської районної державної (військової) адміністрації Одеської області, Балтської міської ради Подільського району Одеської області з позовними вимогами про стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди водного об`єкту загальнодержавного значення від 24.05.2011 та зобов`язання ФОП Дробінко Л. Д. повернути власнику спірні земельні ділянки, прокурор обґрунтував їх істотним порушенням ФОП Дробінко Л. Д. умов договору оренди водного об`єкту загальнодержавного значення від 24.05.2011 в частині сплати орендної плати та оформлення права оренди землями водного фонду.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановивши обставини істотного порушення ФОП Дробінко Л. Д. договору оренди водного об`єкту загальнодержавного значення від 24.05.2011, а саме, несплату відповідачкою у період з 01.06.2023 по 01.01.2025 орендної плати за користування водним об`єктом та неоформлення права оренди землями водного фонду відповідно до умов договору, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
При цьому, судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановлено наявність у прокурора повноважень для звернення до суду в інтересах держави в особі уповноважених органів з відповідним позовом.
У поданій касаційній скарзі ФОП Дробінко Л. Д. на обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, послалась на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування статей 188, 291 Господарського кодексу України, статті 525 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у подібних правовідносинах.
За доводами касаційної скарги, на думку скаржниці, вона як орендар мала право добровільно відмовитись від користування водосховищем, виконала усі необхідні дії по припиненню дії договору оренди водного об`єкту загальнодержавного значення від 24.05.2011, та мала на правомірні очікування щодо того, що договір оренди припинив свою дію в травні 2023 року, а водний об`єкт був повернутий державі в особі Подільської районної державної адміністрації, яка є правонаступником орендодавця Балтської районної державної адміністрації.
Крім того скаржниця зазначає, що вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що до процедури припинення дії договору повинні застосовуватись положення земельного законодавства України, а не Водного кодексу України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
Верховний Суд, розглянувши касаційну скаргу ФОП Дробінко Л. Д. у межах її доводів і вимог, виходить із такого.
Згідно зі статтею 1 Водного кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору) водний об`єкт - це природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт). 
До земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами (стаття 4 Водного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 6 Водного кодексу України води (водні об`єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування.
За умовами статті 51 Водного кодексу України у користування на умовах оренди водні об`єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.
Орендодавцями водних об`єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації. Розподіл повноважень щодо передачі водних об`єктів загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Право водокористування на умовах оренди оформлюється договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.
Умови, строки і збір за оренду водних об`єктів (їх частин) визначаються в договорі оренди за згодою сторін. Користування водними об`єктами (їх частинами) на умовах оренди здійснюється відповідно до вимог водного законодавства і регулюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.
Відповідно до частин першої, другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено судами попередніх інстанцій у справі, що розглядається, умовами оспорюваного договору встановлено, що орендар, зокрема, зобов`язаний: своєчасного і у повному обсязі вносити грошову плату за оренду водного об`єкту (пункт 3.2); оформити право оренди землями водного фонду (під водним об`єктом, прибережною захисною смугою та гідротехнічними спорудами) відповідно до чинного законодавства України.
Відповідно до пункту 8.4 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін, зокрема, унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.
Судами попередніх інстанцій установлено, що у період з 01.06.2023 по 01.01.2025 ФОП Дробінко Л. Д. взагалі не сплачувала орендну плату за користування водним об`єктом, у зв`язку з чим у відповідачки виникла заборгованість у розмірі 116 131,11 грн, що свідчить про систематичне порушення відповідачкою умов договору оренди протягом тривалого періоду в частині обов`язку своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.
Крім того, судами попередніх інстанцій установлено, що в порушення вимог пункту 3.10 договору відповідачка не оформила право оренди землями водного фонду (під водним об`єктом, прибережною захисною смугою та гідротехнічними спорудами) відповідно до чинного законодавства України, що є істотним порушенням умов договору.
Як убачається з матеріалів справи, предметом спору у справі, що розглядається, зокрема, є вимога про розірвання договору оренди у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати та неоформленням права оренди землями водного фонду, що є істотним порушенням умов договору оренди.
Відповідно до частин 1, 2 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Верховний Суд у постанові від 08.06.2022 у справі № 910/9859/21 виснував, що застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Оскільки законодавець визначає однією з істотних умов договору оренди орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в своєчасному отриманні орендної плати відповідно до умов договору. Порушення цього інтересу у вигляді систематичної несвоєчасної сплати орендної плати має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди майна. Отже, систематичне порушення договору оренди щодо сплати орендної плати є істотним порушенням договору у розумінні положень статті 651 ЦК України, а тому є підставою для його розірвання, оскільки відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тобто, за встановлених судами попередніх інстанцій обставин у справі, що розглядається, систематичного порушення відповідачкою зобов`язання зі сплати орендної плати протягом тривалого періоду, таке порушення є істотним.
Ураховуючи наведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для розірвання оспорюваного договору оренди з підстав істотного порушення договору у вигляді систематичного невиконання відповідачкою істотної умови цього договору щодо своєчасного внесення орендної плати, що призвело до позбавлення орендодавця (позивача) значною мірою того, на що він розраховував при укладенні договору оренди, а також невиконання відповідачкою істотної умови щодо оформлення право оренди землями водного фонду (під водним об`єктом, прибережною захисною смугою та гідротехнічними спорудами) відповідно до чинного законодавства України.
З огляду на викладене, висновок судів попередніх інстанцій про задоволення позовної вимоги про розірвання договору оренди водного об`єкту загальнодержавного значення від 24.05.2011 є правильним.
При цьому, посилання судів попередніх інстанцій при вирішенні спору, окрім норм ЦК України та Водного кодексу України, на приписи земельного законодавства, не призвело до ухвалення неправомірних судових рішень.
Водночас, суд касаційної інстанції також погоджується з висновками судів попередніх інстанції про безпідставність доводів відповідачки про те, що оспорюваний договір є припиненим з травня 2023 року, з огляду на наступне.
Як вже зазначалось, підстави для зміни або розірвання договору визначені статтею 651 ЦК України. За загальним правилом, викладеним у частині 1 цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 188 Господарського кодексу України (який діяв на час звернення відповідачки до орендодавця з відповідною заявою) зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
За змістом частин 2-4 зазначеної статті цього Кодексу сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Отже, за загальним правилом, зміна та розірвання договорів допускається лише за згодою сторін або в судовому порядку (у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу/пропозицію про розірвання договору).
Як встановлено судами попередніх інстанцій пунктом 8.6 оспорюваного договору передбачено, що однією з підстав припинення договору є добровільна відмова від користування водним об`єктом.
Разом з тим, у пунктах 8.3, 8.4 договору сторонами погоджено, що розірвання цього договору допускається за взаємною згодою сторін; за ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано за рішенням суду у випадках, передбачених чинним законодавством.
Верховний Суд, в контексті припинення договірних правовідносин, неодноразово зауважував, що добровільна відмова є лише підставою для розірвання договору оренди та прийняття власником рішення про припинення права користування об`єктом оренди (постанови від 04.05.2020 у справі № 816/1331/17, від 12.06.2020 у справі № 480/303/19, від 24.02.2021 у справі № 912/1592/20, від 04.09.2024 у справі № 916/3470/23).
Таким чином, встановивши відсутність рішення власника про припинення права користування водним об`єктом на підставі добровільної відмови відповідачки від права користування земельною ділянкою та відсутність судового рішення про розірвання договору оренди, суди попередніх інстанцій у справі, що розглядається, дійшли правомірного висновку, що оспорюваний договір не є припиненим.
До висновків про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати та зобов`язання повернути водний об`єкт, суди попередніх інстанцій дійшли, виходячи з висновків про наявність підстав для розірвання оспорюваного договору оренди, разом з цим, у поданій ФОП Дробінко Л. Д. касаційній скарзі відсутні доводи щодо неправильності цих висновків. 
З огляду на встановлені у справі, що розглядається, обставини, Верховний Суд не вбачає підстав для формування висновку із зазначеного скаржницею у касаційній скарзі питання.
При цьому, суд касаційної інстанції зауважує, що доводи скаржниці про відсутність висновків Верховного Суду щодо наведеного нею у касаційній скарзі питання фактично зводяться до незгоди з наданою судами попередніх інстанцій оцінкою встановлених обставин справи та до спонукання суду касаційної інстанції до переоцінки доказів, що відповідно до положень статті 300 ГПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. 
Ураховуючи наведене, підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження під час касаційного перегляду. 
Наведене у сукупності виключає можливість задоволення касаційної скарги.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Ураховуючи наведене, суд касаційної інстанції, розглянувши касаційну скаргу ФОП Дробінко Л. Д. в межах її доводів та вимог, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції - без змін з мотивів, наведених у цій постанові.
Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржницю.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Дробінко Людмили Дмитрівни залишити без задоволення.
2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.03.2026 та рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2025 у справі № 916/2545/25 залишити без змін з мотивів, наведених у цій постанові.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І. С. Берднік
Судді: В. А. Зуєв
І. С. Міщенко