ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2026 року Чернігів Справа № 620/6867/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубіної М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

10.06.2026 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом (зареєстрований у суді 15.06.2026), у якому просить:
визнати протиправним та скасувати пункт 13 рішення від 11.12.2025 оформлене протоколом №9 Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера про закриття адміністративного провадження за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 у зв`язку з надходженням документів, розгляд яких не належить до повноважень Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, на підставі пункту 2 частини другої статті 65 Закону України від 17.02.2022 № 2073-IX «Про адміністративну процедуру» (далі – Закон № 2073-IX); 
зобов`язати Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера повторно розглянути заяву (матеріали) щодо надання йому статусу учасник бойових дій та прийняти рішення про надання йому статусу учасник бойових дій. 
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує на протиправність рішення відповідача оскільки Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 22.08.2025 у справі № 620/7135/25, яке набрало законної сили, та у якому зазначено, що наявні спірні питання щодо надання позивачу статусу учасник бойових дій, потребують міжвідомчого врегулювання міжвідомчою комісією, оскільки у цьому викладку наявні перешкоди у реалізації позивачем своїх прав на розгляд зави уповноваженим органом па прийняття відповідного рішення та набуття статусу учасника бойових дій відповідно до норм закону, що свідчить про те, що суд вже встановив необхідність розгляду заяви по суті, то комісія мала: або надати статус УБД; або мотивовано відмовити у наданні статусу; натомість закриття адміністративного провадження фактично є ухиленням від виконання рішення суду та свідчить про те, що йому фактично вдруге з формальних міркувань, без урахування висновків та встановлених обставин попереднім рішенням у справі 620/7135/25, Міжвідомча комісія приймає негативне, невмотивоване рішення, за наявності всіх документів ( а це довідка № 502/2/5/40/ОТУ від 18.02.2025, наказ від 24.02.2022 №47, наказ від 19.04.2022 №43, наказ від 02.03.2023 №48) що фактично підтверджують безпосередню участь позивача у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в межах Чернігівського району. Також позивач зазначає, що під час розгляду документів всебічно та об`єктивно перевірку обставин не здійснено, не враховано, що довідка від 18.02.2025 № 502/2/5/40/ОТУ про безпосередню участь позивача у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України є достатнім доказом на підтвердження факту участі позивача в заходах пов`язаних з відсіччю та стримуванням збройної агресії російської федерації проти України навіть за відсутності інших документів, які вимагались положеннями Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 20.07.2014 №413 (далі – Порядок № 413) в редакції чинній на момент подання заяви та документів про надання статусу учасника бойових дій. 
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М. М. від 17.06.2026 прийнято заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача, замечуючи проти заявлених позовних вимог зазначає, що в цій справі, Мінветеранів на підставі наданої ОСОБА_1 заяви провело попередню правову оцінку обставин та правових підстав надання статусу учасника бойових дій; у процесі опрацювання матеріалів було встановлено, що Позивач звернувся із вимогою надати статус учасника бойових дій на підставі пункту 19 частини першої статті 6 Закону України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі – Закон № 3551-XII), який, як вказано вище, не належить до повноважень міжвідомчої комісії. У зв`язку із зазначеним, Мінветеранів керуючись пунктом 2 частини другої статті 65 Закону № 2073-IX закрило адміністративне 7 провадження за результатом розгляду заяви Позивача у зв`язку з надходження документів, розгляд яких не належить до повноважень міжвідомчої комісії; закриття провадження не є відмовою у задоволенні вимог по суті, а лише вказує на неможливість прийняття рішення в межах компетенції органу на підставі конкретної заяви.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
ОСОБА_1 як цивільна особа – доброволець долучився з 24.02.2022 по 02.03.2023 до активної участі у національному спротиві, виконував заходи необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на території Чернігівського району.
Так, в період з 24.02.2022 по 02.03.2022 позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в межах Чернігівського району на посаді головного механіка групи автомобільного забезпечення Пенітенціарної академії України, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2025 № 502/2/5/40/ОТУ.
03.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до Міністерства у справах ветеранів України із заявою, у якій висловив прохання згідно із Порядком № 413 надати йому статус учасника бойових дій відповідно до частини першої статті 6 Закону № 3551-XII як такому, що дійсно в період з 24.02.2022 по 02.03.2023 брав участь в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в межах Чернігівського району Чернігівської області. Виконував бойові завдання у складі військової частини НОМЕР_2 , додавши до заяви довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (додаток 6 Порядку № 413), посвідчення особи з інвалідністю, копію паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, згоду на обробку персональних даних.
Міністерство у справах ветеранів України листом від 17.03.2025 № 5630/1.3/3.1-25 повідомило ОСОБА_1 , що відповідно до пункту 25 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ особи, які з 24 лютого по 25 березня 2022 року відповідно до Закону України "Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України" або у складі добровольчих формувань у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною прикордонною службою України, Національною поліцією, Національною гвардією України, Службою безпеки України та іншими утвореними відповідно до закону військовими формуваннями та правоохоронними органами брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Дія абзацу першого цього пункту не поширюється на працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Порядком № 413 визначено, що міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, утворена в Мінветеранів (далі - міжвідомча комісія), приймає рішення щодо встановлення статусу учасника бойових дій у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання (за поданням відомчих комісій), та стосовно осіб, зазначених у пунктах 21 та 25 частини першої статті 6 Закону. Оскільки вирішення порушеного позивачем питання не належить до компетенції міжвідомчої комісії, керуючись пунктом 2 частини другої статті 65 Закону України від 17.02.2022 № 2073-IX «Про адміністративну процедуру» (далі – Закон № 2073-IX), то адміністративне провадження за результатами розгляду його звернення закрито.
15.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до Міжвідомчої комісії із заявою про надання статусу учасника бойових дій встановленого зразка, визначеного додатком № 8 до Порядку № 413, у якій позивач просив надати йому статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ, додавши до неї необхідні документи.
Мінветеранів листом від 24.04.2025 № 8570/1.3/3.1-25 повідомило ОСОБА_1 про те, що відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ учасниками бойових дій визнаються, зокрема, особи рядового, начальницького складу Державної пенітенціарної служби України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі -заходи). Згідно з Порядком №413 рішення про надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним у пункті 19 частини першої статті 6 Закону, приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними, зокрема, в Міністерстві юстиції України. Порядком №413, визначено, що міжвідомча комісія приймає рішення щодо встановлення статусу учасника бойових дій у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання (за поданням відомчих комісій), та стосовно осіб, зазначених у пунктах 21 та 25 частини першої статті 6 Закону. Керуючись пунктом 2 частини другої статті 65 Закону № 2073-IX повідомляємо, що адміністративне провадження за результатом розгляду заяви його закрито у зв`язку з надходження документів, розгляд яких не належить до повноважень міжвідомчої комісії та відповідно до статті 44 Закону № 2073-IX додані до заяви ОСОБА_1 документи надсилаються за належністю до Мін`юсту.
У свою чергу, Міністерство юстиції України листом від 05.05.2025 № 63713/71358-26-25/14.8 за результатами розгляду заяви позивача від 15.04.2025 щодо надання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ та документи, надіслані листом Мінветеранів від 24.04.2025 № 8570/1.3/3.1-25, повідомило позивача про те, що згідно із абзацом першим пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ учасниками бойових дій визнаються, зокрема, особи рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Положенням про комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 18.12.2023 №4324/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19.12.2023 за № 2201/41257 (далі – Положення № 4324/5), визначено порядок утворення, основні завдання та організацію роботи комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Міністерстві юстиції України (далі - Комісія). Відповідно до пункту 2 Положення основними завданнями Комісії є прийняття рішення про надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, звільненим зі служби, які набули право на отримання статусу учасника бойових дій під час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України. Згідно з копією довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України від 18.02.2025 № 502/2/5/40/ОТУ, копіями витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.02.2022 № 47 та витягу із наказу командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 19.04.2022 № 43 в період з 24.02.2022 по 02.03.2023 позивач не проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, тому він не відноситься до категорії осіб, яким надається статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону, тому розгляд його документів не належить до повноважень Комісії.
Дії Міністерства у справах ветеранів України щодо непередачі заяви позивача від 15.04.2025 на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону № 3551-XII були предметом судової ревізії у справі № 620/7135/25, за наслідками якої Чернігівський окружений адміністративний суд рішенням від 22.08.2025, яке набрало законної сили, було, зокрема, зобов`язано Міністерство у справах ветеранів України передати заяву ОСОБА_1 від 15.04.2025 про надання статусу учасника бойових дій на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера для прийняття рішення, з урахуванням висновків суду. 
Міністерство у справах ветеранів України листом від 05.10.2025 № 21652/1.3/3.1-25 повідомило позивача, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2025 № 620/7135/25 Міністерство у справах ветеранів України звертається до нього з пропозицією повторно подати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, утвореної Мінветеранів (далі - міжвідомча комісія), документи, які були подані до його заяви від 15.04.2025 та надіслані за належністю до Міністерства юстиції України листом Мінветеранів від 24.04.2025 № 8570/1.3/3.1-25; за наявною інформацією документи, додані до його заяви від 15.04.2025, були повернуті листом Мін`юсту від 05.05.2025 № 63713/71358-26-25/14.8. Після надходження до Мінветеранів документів, які додавались до його заяви від 15.04.2025, міжвідомча комісія розгляне питання щодо надання статусу учасника бойових дій з урахуванням висновків суду, про що буде повідомлено додатково. 
12.11.2025 позивач звернувся із заявою до Міністерства ветеранів України, з урахуванням рекомендації, викладеній в листі від 05.10.2025 № 21652/1.3/3.1-25, додавши до неї такі документи: заяву про надання статусу учасника бойових дій від 15.04.2025-4 арк.; Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (Додаток 6 до Порядку в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2023 року№887) від 18.02.2025 - 1 арк. 3; копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.02.2022 №47 – 1 арк; копію витягу із наказу командувача оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 19.04.2022 №43 – 1 арк; копію витягу із наказу командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 02.03.2023 №48 – 1 арк; копію паспорту ОСОБА_1 та РНКОПП - 3 арк; витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості»; витяг з реєстру територіальної громади -1 арк; згоду на обробку персональних даних від 15.04.2025 року-1 арк; копію рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2025 у справі №620/7135/25- 1 арк. 11; письмові пояснення - 3 арк; копію постанови Верховного Суду від 03.06.2025 у справі № 620/11392/24 - 5 арк. 
11.12.2025 відбулось засідання міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, за результатом якого було ухвалено рішення, оформлено протоколом № 9, згідно із пунктом 13 якого розглядалась адміністративна справа ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ. У якому також зазначено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2025 у справі № 620/7135/35 визнано протиправною бездіяльність Міністерства у справах ветеранів України щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.04.2025 про надання статусу учасника бойових дій та зобов`язано передати її на розгляд міжвідомчої комісії для прийняття рішення, з урахуванням висновків суду; процитовано пункт 1.9 Порядку № 413 та зазначено, що документи із спірних питань, які погребують міжвідомчого врегулювання, подаються на розгляд міжвідомчої комісії виключно комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС. Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії. СБУ, розвідувальних органах, Адміністрації Держприкодонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управлінні державної охорони. Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро, та вирішили закрити адміністративне провадження за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 у зв`язку з надходженням документів, розгляд яких не належить до повноважень міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, на підставі пункту 2 частини другої статті 65 Закону № 2073-IX.
ОСОБА_1 , вважаючи протиправним пункт 13 рішення від 11.12.2025, оформлене протоколом №9 Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера про закриття адміністративного провадження за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 у зв`язку з надходженням документів, розгляд яких не належить до повноважень Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, на підставі пункту 2 частини другої статті 65 Закону № 2073-IX, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон №3551-XII визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Відповідно до статті 5 Закону №3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Стаття 6 Закону №3551-XII визначає перелік осіб, які належать до учасників бойових дій.
Так відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Порядок надання статусу учасника бойових дій (крім осіб, особливості набуття статусу учасника бойових дій якими визначені у статті 6-1 цього Закону) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях - відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України. 
Також, відповідно до пункту 25 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються особи, які з 24 лютого по 25 березня 2022 року відповідно до Закону України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» або у складі добровольчих формувань у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною прикордонною службою України, Національною поліцією, Національною гвардією України, Службою безпеки України та іншими утвореними відповідно до закону військовими формуваннями та правоохоронними органами брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Дія абзацу першого цього пункту не поширюється на працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до пунктів 19-21 та 25 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII Кабінет Міністрів України постановою від 20.08.2014 № 413 «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» затвердив Порядок № 413, визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 413 визначено, що надання статусу учасника бойових дій – це публічна (електронна публічна) послуга, що надається комісією (міжвідомчою комісією) за заявою, поданою в паперовій або електронній формі, або на підставі документів, поданих командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу), за результатами розгляду якої (яких) приймається рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій.
Підпунктом 1 пункту 4 Порядку № 413 визначено, що підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій є для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції та були залучені до її проведення на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування безпосередньо в районах її проведення, - довідка за формою згідно з додатком 1 та витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
Для заявників, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці першому цього підпункту, витяги з бойових донесень, журналів бойових дій, які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.
Згідно із підпунктом 6 пункту 4 Порядку № 413 для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 25 частини першої статті 6 Закону, підставою для надання статусу учасника бойових дій є довідка за формою згідно з додатком 6, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії, Держприкордонслужби, СБУ та інших утворених відповідно до закону військових формувань чи правоохоронних органів, у взаємодії з якими заявник сам або у складі добровольчого формування брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, про період участі у таких заходах.
Пунктом 5 Порядку № 413 визначено, що для надання статусу учасника бойових дій документи подаються:
командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації стосовно заявників, зазначених в пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону, або самостійно заявником з їх числа у разі неподання документів командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації (підпункт 1);
командиром добровольчого формування, у складі якого заявники зазначені у пункті 21 або 25 частини першої статті 6 Закону, брали безпосередню участь в антитерористичній операції або у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, або самостійно заявником з числа осіб, зазначених у пунктах 21 або 25 частини першої статті 6 Закону, у разі неподання документів командиром добровольчого формування (підпункт 2).
Для надання статусу учасника бойових дій заявникам з числа осіб, зазначених у пункті 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу заявники, довідки за формою згідно з додатком 6 або додатком 7 (пункт 8 Порядку № 413).
Заявники з числа осіб, зазначених у пункті 25 частини першої статті 6 Закону, або командири добровольчих формувань, у складі яких такі заявники брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, подають на розгляд міжвідомчої комісії документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку для таких заявників, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій (пункт 10 Порядку № 413).
Відповідно до пункту 19 Порядку № 413 рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій приймається:
комісіями - стосовно заявників з числа осіб, зазначених у пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону;
міжвідомчою комісією - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, та стосовно заявників з числа осіб, зазначених у пунктах 21 і 25 частини першої статті 6 Закону.
Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджуються відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в підпункті 3 пункту 2 цього Порядку.
Положення про міжвідомчу комісію затверджується Мінветеранів. До складу міжвідомчої комісії включаються представники Міноборони, МВС, Мін`юсту, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ, розвідувальних органів, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро. Також можуть включатися представники інших державних органів та громадських об`єднань.
Згідно із пунктом 20 Порядком № 413 комісії розглядають документи, у разі потреби заслуховують пояснення заявників, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають документи до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання та повторного подання на розгляд комісій протягом 10 календарних днів.
Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.
Комісія або міжвідомча комісія відмовляє заявнику в наданні статусу учасника бойових дій у разі:
1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій;
2) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку;
3) подання недостовірної інформації;
4) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, або умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, або умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного порядку (пункт 24 Порядку № 413).
При цьому, підпунктом 14 пункту 4 Положення про Міністерство у справах ветеранів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 № 1175 (далі – Положення № 1175) передбачено, що Мінветеранів відповідно до покладених на нього завдань організовує та координує роботу з питань, зокрема, надання, позбавлення статусу учасника бойових дій та призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Згідно підпункту 3 пункту 6 Положення про Міністерство у справах ветеранів України, Мінветеранів для виконання покладених на нього завдань має право, серед іншого, утворювати комісії з питань, що належать до його компетенції.
У свою чергу, за правилами пункту 2 розділу II Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого наказом Мінветеранів від 26.02.2021 № 43, зареєстрованого в Мін`юсті 16.04.2021 за № 521/36143 (далі – Положення № 43), до основних завдань міжвідомчої комісії належить, зокрема: 
1) надання статусу учасника бойових дій у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, особам, зазначеним в пунктах 19, 20 та 22 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон);
2) надання статусу учасника бойових особам, зазначеним в пунктах 21, 25 частини першої статті 6 Закону.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу III Положення № 43 рішення про надання статусу учасника бойових дій міжвідомча комісія приймає на підставі документів, надісланих комісіями, утвореними в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), підприємства, установи, організації та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, зазначені у підпункті 1 пункту 1 розділу II цього Положення, у разі виявлення комісіями спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.
Враховуючи викладене, міжвідомча комісія має право розглядати питання щодо надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним у пункті 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ (зокрема особам рядового, начальницького складу Державної пенітенціарної служби України), лише у разі виявлення комісіями спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, та направлення такими комісіями документів до міжвідомчої комісії.
Повертаючись до спору, який виник у цій справі, суд зазначає, що 15.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до Міжвідомчої комісії із заявою про надання статусу учасника бойових дій встановленого зразка, визначеного додатком № 8 до Порядку № 413, у якій позивач просив надати йому статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ, додавши до неї необхідні документи.
За наслідками розгляду цієї заяви від 15.04.2025 щодо надання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ , Мінветеранів, зокрема листом від 24.04.2025 № 8570/1.3/3.1-25 передало за належністю цю заяву та додані до неї документи до Міністерства юстиції України, у складі якого утворено комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, основним завданням якої відповідно до пункту 2 Положення № 4324/5 є прийняття рішення про надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, звільненим зі служби, які набули право на отримання статусу учасника бойових дій під час проходження служби у Державній кримінально-виконавчій службі України.
Разом з цим, як свідчать матеріали справи Міністерство юстиції України листом від 05.05.2025 № 63713/71358-26-25/14.8 за результатами розгляду заяви позивача від 15.04.2025 щодо надання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ та документи, надіслані листом Мінветеранів від 24.04.2025 № 8570/1.3/3.1-25, повідомило позивача, зокрема про те, що згідно з копією довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України від 18.02.2025 № 502/2/5/40/ОТУ, копіями витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.02.2022 № 47 та витягу із наказу командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 19.04.2022 № 43 в період з 24.02.2022 по 02.03.2023 він не проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, тому він не відноситесь до категорії осіб, яким надається статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону, тому розгляд його документів не належить до повноважень Комісії.
Дії Міністерства у справах ветеранів України щодо непередачі заяви позивача від 15.04.2025 на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону № 3551-XII були предметом судової ревізії у справі № 620/7135/25, за наслідками якої Чернігівський окружений адміністративний суд рішенням від 22.08.2025, яке набрало законної сили, було, зокрема, зобов`язано Міністерство у справах ветеранів України передати заяву ОСОБА_1 від 15.04.2025 про надання статусу учасника бойових дій на розгляд Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера для прийняття рішення, з урахуванням висновків суду. 
При цьому, Чернігівський окружний адміністративний суд, ухвалюючи таке рішення у справі № 620/7135/25, виходив із того, що позивач як особа з числа особового складу Академії Державної пенітенціарної служби в Чернігів був зарахований до сил та засобів оборони міста Чернігова з 24.02.2022 для виконання бойових завдань по обороні цього міста у складі військової частини НОМЕР_2 .
Академія Державної пенітенціарної служби – це заклад вищої освіти Міністерства юстиції України, який готує фахівців для Державної кримінально-виконавчої служби України.
Державна пенітенціарна служба України була колишнім центральним органом виконавчої влади, який здійснював керівництво пенітенціарною системою країни. У 2016 році її було ліквідовано, а функції передано Міністерству юстиції України. Наразі у сфері виконання кримінальних покарань діє Державна кримінально-виконавча служба України, на яку покладається завдання щодо здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.
При цьому, суд зазначає положення пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII відносить до переліку осіб, які належать до учасників бойових дій, осіб рядового і начальницького складу Державної пенітенціарної служби України, яка на сьогодні ліквідована, а її функції виконує Державна кримінально-виконавча служба України.
Не надаючи правової оцінки мотивам Міністерства юстиції України про те, що на її думку позивач не відноситься до категорії осіб, яким надається статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-XII, він не проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, Чернігівський окружний адміністративний суд у рішенні від 22.08.2025 у справі № 620//7135/25 наголосив на тому, що за таких обставин наявні спірні питання щодо надання позивачу статусу учасник бойових дій, потребують міжвідомчого врегулювання міжвідомчою комісією, оскільки у цьому викладку наявні перешкоди у реалізації позивачем своїх прав на розгляд зави уповноваженим органом на прийняття відповідного рішення та набуття статусу учасника бойових дій відповідно до норм закону, а розгляд заяви Міжвідомчою комісією є єдиним можливим шляхом для вирішення питання про набуття ним статусу учасника бойових дій.
В подальшому, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2025 у справі № 620/7135/25, 11.12.2025 відбулось засідання міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, за результатом якого було ухвалено рішення, оформлено протоколом № 9, згідно із пунктом 13 якого розглядалась адміністративна справа ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ. У якому процитовано пункт 1.9 Порядку № 413 та зазначено, що документи із спірних питань, які погребують міжвідомчого врегулювання, подаються на розгляд міжвідомчої комісії виключно комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС. Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії. СБУ, розвідувальних органах, Адміністрації Держприкодонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управлінні державної охорони. Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро, та вирішили закрити адміністративне провадження за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 у зв`язку з надходженням документів, розгляд яких не належить до повноважень міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, на підставі пункту 2 частини другої статті 65 Закону № 2073-IX.
З цього приводу суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Так, згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Загальноприйнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis - те, що стосується попереднього судового рішення це можливість прийняття судом як беззаперечними обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі та містяться у мотивувальній частині рішення, яке набрало законної сили. У такій попередній справі повинні брати участь ті ж самі сторони або їх правонаступники.
Преюдиційність безпосередньо пов`язана з презумпцією істинності судового рішення, конституційною нормою про обов`язковість судового рішення (частина друга статті 129 Основного закону України), а також такими складовими верховенства права як принцип правової визначеності, легітимних очікувань, процесуальної економії, а також заборони зловживати процесуальними правами.
Таким чином, суд зазначає, що преюдиція - це обов`язковість обставин, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені обставини не підлягають доказуванню. Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене частиною четвертою статті 78 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, за змістом частини четвертої статті 78 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, у якому відповідні обставини зазначені як установлені. Для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 90 КАС України. Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.
Преюдиційні обставини - це обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.
Таким чином, зважаючи на те, що судом при розгляді справи № 620/7135/25 у рішенні, яке набрало законної сили, прямо зазначено, що наявні спірні питання щодо надання позивачу статусу учасник бойових дій, що потребують міжвідомчого врегулювання міжвідомчою комісією, оскільки у цьому викладку наявні перешкоди у реалізації позивачем своїх прав на розгляд зави уповноваженим органом на прийняття відповідного рішення та набуття статусу учасника бойових дій відповідно до норм закону, а розгляд заяви Міжвідомчою комісією є єдиним можливим шляхом для вирішення питання про набуття ним статусу учасника бойових дій, оскільки міжвідомча комісія має право розглядати питання щодо надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним у пункті 19 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ у разі виявлення комісіями спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, та направлення такими комісіями документів до міжвідомчої комісії, що має місце у спірному випадку. 
Із зазначеного висновується, якщо суд у справі № 620/7135/25 вже встановив необхідність розгляду заяви по суті, то комісія мала: або надати статус УБД; або мотивовано відмовити у наданні статусу. 
У цьому контексті підлягають урахуванню також приписи Закону №2073-IX, який установлює загальні стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень під час здійснення адміністративної процедури. Цей Закон визначає основоположні принципи адміністративного провадження - зокрема, верховенства права, офіційності, пропорційності, обґрунтованості та розумності строків - і покладає на адміністративний орган обов`язок забезпечити всебічний, повний та неупереджений розгляд заяви особи.
Відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 2 Закону №2073-IX, відповідач є адміністративним органом, а заява позивача про надання йому статусу учасника бойових дій, є адміністративною справою, що підлягає вирішенню в порядку адміністративної процедури.
Згідно зі статтями 4, 6, 8, 13 та 16 Закону №2073-IX адміністративний орган зобов`язаний:
діяти з дотриманням принципу верховенства права та забезпечувати справедливий баланс між публічними інтересами та правами особи;
офіційно з`ясувати всі обставини справи, у тому числі шляхом витребування необхідних документів;
прийняти мотивоване рішення у розумний строк;
забезпечити належне інформування особи про результати розгляду заяви та про її права.
У контексті Закону №2073-IX відповідач, розглядаючи заяву позивача був зобов`язано, зокрема, офіційно з`ясувати всі обставини справи, включно з витребуванням необхідних документів, у разі сумнівів, та ухвалення мотивованого та оформленого рішення, яке може бути оскаржене.
Самоусунення від цих дій, суперечить принципам Закону №2073-IX та свідчить про протиправну бездіяльність.
При цьому, закриття адміністративного провадження за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 у зв`язку з надходженням документів, розгляд яких не належить до повноважень міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, на підставі пункту 2 частини другої статті 65 Закону №2073-IX за умови, що у справі № 620/7135/25 суд вже встановив необхідність розгляду відповідачем заяви позивача по суті, свідчить про те що відповідач фактично вдруге з формальних міркувань, без урахування висновків та встановлених обставин попереднім рішенням у справі 620/7135/25, ухилився розглянути заяву позивача та додані до неї документи. Тому формальний підхід до розгляду поданих матеріалів, без врахування їх реального змісту та обставин, що свідчать про виконання особою завдань у зоні бойових дій, є неправомірним і суперечить меті правового регулювання законодавства у сфері захисту прав ветеранів війни, оскільки визначальною підставою для надання статусу учасника бойових дій є підтвердження факту безпосередньої участі особи в бойових діях або заходах із забезпечення оборони України, документи виступають лише засобом доведення цієї участі, а відповідач є лише органом, який надає адміністративну послугу.
Окремо суд зазначає і про те, що зі змісту частин першої, другої, п`ятої статті 17 Конституції України у їх взаємозв`язку з частиною першою статті 46, частиною першою статті 65 Основного Закону України випливає конституційний обов`язок держави надати спеціальний юридичний статус громадянам України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, членам їхніх сімей, а також особам, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у лютому 2014 року, із забезпеченням відповідно до цього статусу соціальних гарантій високого рівня.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що пункт 13 рішення від 11.12.2025, оформленого протоколом №9 Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера про закриття адміністративного провадження за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 у зв`язку з надходженням документів, розгляд яких не належить до повноважень Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, на підставі пункту 2 частини другої статті 65 Закону № 2073-IX, є таким, що не відповідає критеріям наведеним у статті 19 Конституції України та статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС України, у зв`язку із чим суд визнає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню. 
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також зважає на принцип ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Крім того, ухвалюючи таке рішення, суд враховує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Також, у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Таким чином, суд, обираючи належний та ефективний спосіб відновлення порушеного права позивача, приходить до висновку про наявність підстав для його захисту у спосіб визначений судом шляхом зобов`язання Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера повторно розглянути заяву (матеріали) позивача щодо надання йому статусу учасник бойових дій та прийняти мотивоване рішення про надання йому статусу учасник бойових дій або мотивовано відмовити у наданні такого статусу. 
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тож, беручи до уваги встановлені у справі обставини та норми, якими врегульовані спірні правовідносини, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини п`ятої статті 139 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір».
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.
Керуючись статтями 2, 9, 72-74, 77, 139, 241-246, 250 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати пункт 13 рішення від 11.12.2025 оформлене протоколом №9 Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера про закриття адміністративного провадження за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 у зв`язку з надходженням документів, розгляд яких не належить до повноважень Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, на підставі пункту 2 частини другої статті 65 Закону України від 17.02.2022 № 2073-IX «Про адміністративну процедуру». 
Зобов`язати Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера повторно розглянути заяву (матеріали) щодо надання йому статусу учасник бойових дій та прийняти мотивоване рішення про надання йому статусу учасник бойових дій або мотивовано відмовити у наданні такого статусу, з урахуванням висновків суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Позивач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ). 
Відповідач - Міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера (Міністерство у справах ветеранів України) (адреса вул. Хрещатик, 34, м. Київ, 01001; унікальний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42657144). 

Суддя Марія ДУБІНА