справа №176/4054/25
провадження №2/176/362/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Волчек Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Гелексі" (далі ТОВ "Фінансова компанія "Гелексі") через свого уповноваженого представника - адвокат Рудзей Ю.В. звернулося до суду через підсистеми "Електронний суд" з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 18.02.2019 року між сторонами був укладений договір позики № 56356, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 5 000 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язався повернути суму позики та сплатити відсотки. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань Відповідачем, станом на дату подання позову утворилася заборгованість у розмірі 24669,50 грн. Позивач просить стягнути вказану суму, а також судові витрати.
Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2025 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
18 грудня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає про те, що договір позики № 56356 від 18.02.2019 року він не укладав. Кредитні кошти від позивача він не отримував.
При цьому, Відповідач зазначає, що належним та достатнім доказом перерахування/отримання кредитних коштів, є банківський документ, який містить данні про перерахування/отримання коштів на підставі та умовах конкретного кредитного договору, тобто містити номер та дату кредитного договору.
З наданої Позивачем, в якості доказу перерахування кредитних коштів, довідка ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» вих. 56356 від 01.09.2025 р., не зрозуміло підстав перерахування коштів (оплата товарів/послуг, повернення помилково перерахованих коштів, надання позики, інші підстави ? ) Тобто довідка не містить в собі даних, що свідчать про перерахування кредитних коштів саме за договором позики № 56356 від 18.02.2019 р.
Відповідач зазначає, що відповідно до історії по його картковому рахунку в АТ «Райффайзен Банк» за період з 21.06.2017 по 17.10.2023 операції по зарахуванню коштів по договору № 56356 від 18.02.2019 не проводились. 
Тому на думку відповідача, позивачем не надано жодних доказів, які підтверджують перерахування коштів на підставі та на умовах, визначених Договором позики № 56356 від 18.02.2019.
Враховуючи наведене, просить в задоволенні позову відмовити.
09 грудня 2025 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив. Так позивач, звертає увагу суду на те, що Відповідач не заперечує факт отримання кредитних коштів. За таких обставин, враховуючи, що договір позики не визнається недійсним, наявні підстави для стягнення заборгованості з Відповідача.
Крім того, у наданій Відповідачем банківській виписці є операція про перерахування на його рахунок 5000 грн. за 18.02.2019 року ("безготівкове зарахування DUMMY 02 CARD VISA DIRECT")
Щодо форми укладання Договору позики
Порядок укладення електронного договору визначено статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно приписів якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України Про електронну комерцію , відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Отже, ч. 6 статті 11 Закону України Про електронну комерцію визначає три способи надання особою, які була адресована пропозиція укласти електронний договір, відповіді про її прийняття (акцепт).
Надання клієнтом-позичальником відповіді про прийняття (акцепт) пропозиції, тобто пропозиції ТОВ «ФК ГЕЛЕКСІ» укласти електронний договір позики (оферти), здійснюється в декілька кроків шляхом вчинення певних дій.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Так, з наданої позивачем інформації, яка надсилалася останнім на адресу відповідача на виконання вимог оскаржуваного розпорядження, вбачається, що алгоритм отримання позики фізичною особою-клієнтом ТОВ «ФК«Гелексі» (https://cashinsky.ua) складається з наступних етапів:
проставляння клієнтом чек-боксу «з умовами договору позики згоден»;
підтвердження даних банківської картки;
натискання кнопки «Підтвердити заявку»;
введення клієнтом коду-підпису у відповідне вікно на сторінці сервісу.
Відповідно до пункт 8.3 договорів позики від 24.07.2018 №18421, від 28.08.2018 №24380, від 08.09.2018 №26487, від 12.10.2018 №31949, від 26.11.2018 №40258, невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ФК «Гелексі» (далі - Правила). Уклавши Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Правилами, повністю розуміє, погоджується із зобов`язується неухильно дотримуватись Правил та виконувати свої обов`язки, визначені Правилами.
Так, Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «ФК «Гелексі» визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику. Правила розміщені на сайті товариства за посиланням: https://cashinsky.ua у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою Товариства до укладення договору.
Отже послідовність дій щодо акцептування пропозиції укласти електронний договір чітко роз 'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію.
При цьому, з наданого позивачем алгоритму укладення договору позики вбачається, що без ознайомлення з Умовами надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим, зокрема, обов`язковим є проставлення клієнтом чекбоксу «з умовами договору позики згоден».
Заповненням анкети-заяви, позичальник підтверджує прийняття ним відповідних умов надання позики, а також засвідчує, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Таким чином, виконавши послідовно дії в інформаційній системі, яку використовує ТОВ «ФК «Телексі», вважається, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Завершальним етапом укладення договору позики є його підписання сторонами.
Використання для підписання договорів позики електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить тільки комбінацію цифр, узгоджується із вимогами законодавства.
Щодо перерахування Позивачем на рахунок Відповідача кредитних коштів
Відповідно до положень Договору позики Позикодавець надає Позичальнику позику, а Позичальник зобов`язується повернути позику та грошову винагороду за користування позикою у відповідності до умов Договору, в національній грошовій одиниці України - гривні, в сумі та строк встановлений цим Договором. Грошові кошти у позику за цим Договором надаються на умовах невідновлювальної кредитної лінії. Грошові кошти у позику за цим Договором надаються окремими траншами.
Слід зазначити, що Позивач не відкриває рахунки споживачам фінансових послуг та не здійснює їх обслуговування. Тому, з метою перерахування коштів Позичальникам, Позивач уклав договір з надавачем платіжних послуг - ТОВ “ФК "ЕЛАЕНС". ТОВ “ФК "ЕЛАЕНС" (ТМ "ФОНДІ") є компанією , що мала право на надання платіжних послуг. На підставі договору №04/08-17-ПК від 04.08.2017 року ТОВ "ФК "ЕЛАЕНС" (ТМ "ФОНДІ") надавало «ФК «ГЕЛЕКСІ» послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку.
Відповідно до змісту довідки наданої платіжним оператором, у результаті платіжної операції на картковий рахунок Позичальника, було успішно перераховано кошти.
У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги»: кредитовий переказ - платіжна операція з рахунку платника на підставі платіжної інструкції, наданої платником або надавачем послуг з ініціювання платіжних операцій, за умови отримання згоди платника на виконання платіжної операції, наданої надавачу платіжних послуг платника; переказ коштів без відкриття рахунку - платіжна послуга, що надається платнику з метою переказу коштів у готівковій чи безготівковій формі отримувачу або надавачу платіжних послуг, який діє від імені отримувача, під час якої надавач цієї послуги не використовує відкритий у нього рахунок платника та/або отримувача;
Згідно ст. 50 Закону України «Про платіжні послуги», небанківські надавачі платіжних послуг забезпечують виконання платіжних операцій користувачів через розрахункові рахунки, відкриті в банках або в розрахунковому банку платіжної системи, учасниками якої вони є. В результаті платіжної операції ініційованої Позикодавцем, за посередництва надавача платіжних послуг, сума коштів в розмірі позики була перерахована на картковий рахунок вказаний Позичальником при укладанні Договору позики, що підтверджується відповідною довідкою, яка додається до позовної заяви
У відповідності до ст. 1046 ЦКУ за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Кредитодавець не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за Кредитними договорами здійснюється Посередниками на підставі відповідних договорів з Посередниками за допомогою платіжних систем Посередників.
Кредитодавець не здійснює перерахування кредитних коштів Позичальникам зі своїх рахунків. На підтвердження перерахування кредитних коштів Позичальникам та зарахування платежів Позичальників за Кредитними договорами відповідні Посередники надають Кредитодавець довідки (довідки з платіжних систем).
Перерахування кредитних коштів за Кредитними договорами Кредитодавця відповідними посередниками відповідає положенням ст. 6 та ст. 9 Закону України "Про електронну комерцію", а вищевказані докази перерахування кредитних коштів є належними та допустимими доказами. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про електронну комерцію» сторони електронного правочину можуть користуватися послугами постачальників послуг проміжного характеру в інформаційній сфері. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронну комерцію» учасниками відносин у сфері електронної комерції є суб`єкти електронної комерції, постачальники послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, органи державної влади та органи місцевого самоврядування в частині виконання ними функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. 
Відповідно до п. 2.1. Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
При цьому, звертає увагу суду та сторони Відповідача, що чинне вітчизняне законодавство у сфері бухгалтерського обліку, зокрема вищезазначені нормативно- правові акти, не містять переліку (виключного переліку) документів первинної бухгалтерської документації. Головним є дотримання вищезазначених вимог під час складання первинних документів.
Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про платіжні послуги» Платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі. Платіжна операція з використанням електронних грошей вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на електронний гаманець отримувача.
Наголошуємо, що довідка ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» містить ключові реквізити (платник, отримувач за іменем, дата, сума, номер транзакції) і у сукупності з договором та розрахунком є належним доказом надходження коштів.
Отже, грошові кошти було перераховано на картковий рахунок Відповідача.
У випадку якщо відповідач заперечує належність йому карти/рахунку чи призначення платежу, це є питанням доказування, яке відповідач має підтвердити документально.
Відповідач у відзиві не надав жодного документа, який би доводив, що карта з наведеним у довідці маскуванням належить іншій особі або що перерахування здійснено з інших підстав.
Враховуючи наведене, просить позовні вимоги ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити в повному обсязі.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 18.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гелексі" (яке 23.06.2025 року змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Гелексі") та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 56356 в електронній формі. /а.с.6-9/
Договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором "98067628".
На виконання умов вказаного договору позивач, за посередництва надавача платіжних послуг ТОВ "ФК "ЕЛАЕНС" (ТМ "ФОНДІ"), здійснив переказ грошових коштів (кредитовий переказ) у сумі 5 000,00 грн на картковий рахунок, вказаний відповідачем при реєстрації.
Факт отримання коштів відповідачем підтверджується наданою Позивачем довідкою платіжного оператора про успішне проведення транзакції.(а.с.21)
Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі.
Згідно з матеріалами справи та розрахунком заборгованості, сторони погодили такі умови:
Сума позики: 5 000,00 грн;
Процентна ставка: 0,01 % на день;
Розмір комісійної винагороди: 1,1 %;
До позовної заяви додано також графік платежів (а.с. 10), паспорт позики (а. с. 11-13).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений договором строк кошти не повернув та нараховані відсотки не сплатив. 
Згідно розрахунку заборгованості відповідача, за період з 18.02.2019 року по 31.07.2025 року заборгованість ОСОБА_1 за договором №56356 від 18.02.2019 року складає 24669,50 грн. з яких: заборгованість за тілом позики - 5 000,00 грн. заборгованість за процентами та комісійною винагородою 19669,50 грн. (а.с. 14-18)
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариства виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Припис абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
В силу положень Закону України "Про електронну комерцію" в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі N 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі N 524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем.
ТОВ "ФК "Гелексі" свої зобов`язання за вказаним договором стосовно надання кредиту виконало, а ОСОБА_1 в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилася заборгованість.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Як зазначалось вище, з наданого позивачем розрахунку вбачається що заборгованість ОСОБА_1 яку просить стягнути ТОВ "ФК "Гелексі" в розмірі 24669,50 грн. складається з : заборгованості за позикою у розмірі - 5000 грн. проценти та комісія за користування позикою у розмірі 19669,50 грн.
Суд приходь до висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості за позикою у розмірі 5000 грн є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.
Щодо стягнення заборгованості за процентами та комісіями у розмірі 19669,50 грн. суд звертає увагу на наступне.
Пунктом 1.1.5 Договору, передбачено строк повернення позики 19 березня 2019 року.
Відповідно п. 3.2.3 Договору позичальник має право продовжити строк Договору (не більше 3-х разів поспіль).
Згідно п. 4.3 Договору, обчислення строку користування позикою та нарахування процентів та комісії за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. При цьому проценти та комісія за користування позикою нараховуються з дня надання позики Позичальнику (перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника) до строку повернення позики, зазначеному в п. п. 1.1.5. Договору включно.
В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 ініціював продовження строку договору шляхом укладення сторонами додаткових договорів про внесення зміни та/або доповнень до договору в частині продовження строку повернення позики (термін платежу).
Враховуючи, що строк кредитування був погоджений сторонами до 19 березня 2019 року, доказів того, що позичальник ініціював продовження строку, а також зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять, а відтак розмір процентів підлягає перерахуванню.
Таким чином, розмір процентів відповідно до умов договору за період з 18.02.2019 року по 19.03.2019 року складає 14.50 грн.
Стосовно питання стягнення комісії, суд виходить із наступного, в період з 18.02.2019 року по 19.03.2019 року ОСОБА_1 в межах строку дії договору була нарахована комісія у розмір 1595,00 грн. яка підлягає стягненню.
Отже, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача становить 6609,50 грн. яка складається з заборгованості за позикою 5000 грн. заборгованості за процентами 14,50 грн. заборгованості за комісією 1595,00 грн.
Стосовно стягнення заборгованості по процентам та комісії, яка була нарахована відповідачу після 19.03.2019 року необхідно відмовити.
Що відповідає викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), де зазначено наступне: очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. І незважаючи на те, що сторони в кредитних договорах визначили, що проценти нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку.
Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах цивільної справи.
Як встановлено судом, сторони при укладенні договору належним чином узгодили обставини та відповідний розмір відсоткової ставки. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за договором не виконав, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком.
Кредитний договір відповідачем не оспорений, в установленому законом порядку недійсним не визнано, а тому в силу положень ст. 204 ЦК України його умови підлягають до виконання.
Заперечуючи позовні вимоги у відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 наполягав на тому, що у матеріалах справи відсутні докази надання відповідачу кредиту. При цьому, аргументи з боку відповідача в основному будуються на тому, що позивач не довів чи не надав докази, чи надав неналежні докази.
Разом із тим, у наданій Відповідачем банківській виписці є операція про перерахування на його рахунок 5000 грн. за 18.02.2019 року. ("безготівкове зарахування DUMMY 02 CARD VISA DIRECT").
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
За правилами частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із частковим задоволенням позову (26,79 %), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати зі сплати судового збору у розмірі 649,01 грн за подання позовної заяви до суду, а також документально підтверджені понесені витрати на професійну правову допомогу, оскільки їх розмір доведений позивачем, а відповідачем клопотання щодо зменшення у зв`язку з неспівмірністю витрат не заявлялося.
Керуючись ст.ст. 12, 76, 80, 81, 128, 141, 247, 263-265, 280-282, 284 ЦПК України, суд- 

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Гелексі» заборгованість за Договором № 56356 від 18.02.2019 в розмірі 6609,50 гривень, яка складається з:
- 5000,00 грн. - заборгованість за кредитом;
- 1609,50 грн. - заборгованість за процентами та комісією. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» витрати по сплаті судового збору у розмірі 649,01 гривень та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5000,00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду. 
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Гелексі", код ЄДРПОУ: 41229318, місце знаходження: 01054, м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, 10/1.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Жовтоводського міського суду 
Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК