Справа № 202/19981/23
Провадження № 2/202/304/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра в складі:
головуючого судді Доценко С.І.,
секретаря судового засідання Тарасової К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:

Представник АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.09.2018 року у розмірі 44 989,31 грн. та судових витрат по справі.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 звернулась до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку, й підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». На підставі даної Анкети-Заяви, відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.
Відповідач належним чином не виконувала умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, внаслідок чого, станом 28.09.2023 року за нею утворилась заборгованість у розмірі 44 989,31 гривень, яка складається з наступного: 27 124,59 грн. - заборгованість за кредитом; 17 864,72 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідач не виконує своє зобов`язання щодо погашення заборгованості, у зв`язку з чим АТ «А-Банк» вимушене звернутись до суду.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2023 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26.08.2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 22.10.2024 року заочне рішення Індустріального районного суду Дніпропетровської області 26.08.2024 року по цивільній справі № 202/19981/23 було скасоване та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
02.02.2024 року від відповідача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі. Зазначила, що позивачем не доведено факт укладання кредитного договору на конкретних умовах, зокрема, відсутні погоджені сторонами сума кредиту, відсоткова ставка кредиту, строк кредитування, відповідальність за порушення умов договору (пеня, штраф, тощо) в розумінні ЗУ «Про споживче кредитування» в редакції яка діяла станом на 09.09.2018р. 
23.02.2024 року від представника позивача АТ «Акцент-Банк» Мальованого В.В. за допомогою засобів поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої сторона позивача наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
22.04.2024 року від відповідача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого наполягала на обставинах викладених у відзиві та просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився. Натосість, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі.
Відповідач в судове засідання не з`явились. Натосість, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.
За змістом анкети-заяви відповідач підтвердила, що вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодилась з його умовами, екземпляр договору погодилась отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту: www.a-bank.com.ua. Відповідач зобов`язалась виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті: www.a-bank.com.ua. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені та зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування нею отримані.
Також, 09.09.2018 року відповідач підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», щодо кредитних карток: «Універсальна», «Універсальна Cold», відповідно до умов якого, сторони узгодили, зокрема, тип кредиту: поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання до 50000,00 грн, відповідно; мета кредиту: на споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту: кредитні кошти надаються у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку; строк надання кредиту протягом одного місяця; процентна ставка: 3,9% в місяць (46,8% річних), 3,7% в місяць (44,4% річних), відповідно; тип процентної ставки: фіксована; реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 58,23%, 56,44%, відповідно.
Відповідно до відомостей з Виписки по картці від 28.09.2023 року за кредитним договором № SAMABWFC00001716476, щодо клієнта: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , банківський рахунок: НОМЕР_2 за період з 09.09.2018 року по 28.09.2023 року; сума витрат за період: 71 695.32 грн., сума зарахувань за період: 27 555.00 грн.; сума комісій 207,20 грн., відповідач користувалась банківськими картками АТ «Акцент-Банку» з останніми цифрами: *011, *391, *174, у період з 09.09.2018 року по 28.09.2023 року, та користувалась кредитними коштами банку протягом вказаного періоду, проводила банківські операції.
Відповідно до довідки за картками, ОСОБА_2 було відкрито рахунок № НОМЕР_3 , їй видані картки, зокрема: картка № НОМЕР_4 , строком дії до 12.2024 року; картка № НОМЕР_5 , строком дії до 12.2024 року; картка № НОМЕР_6 , строком дії до 03.2022 року.
Відповідно до довідки за лімітами, АТ «Акцент-Банк» був укладений з клієнтом ОСОБА_2 договір б/н (внутрішньобанківський референс № SAMABWFC00001716476) від 09.09.2018 року, за період з 09.09.2018 року по 28.09.2023 року відповідачу було встановлено ліміт кредиту 09.09.2018 року у розмірі 12 100,00 грн., який в подальшому не одноразово змінювався, в останнє 23.05.2023 року було збільшено до 27 200,00 грн. 
Також позивач надав суду витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», що розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна Cold».
Відповідно до відомостей з Виписки по картці від 28.09.2023 року № SAMABWFC00001716476, щодо клієнта: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , банківський рахунок: НОМЕР_2 за період з 09.09.2018 року по 28.09.2023 року, відповідач користувалась банківськими картками АТ «Акцент-Банку» та користувалась кредитними коштами банку протягом вказаного періоду, проводила банківські операції з деталями операцій, зокрема: зняття готівки в банкоматі, оплата товарів, послуг, поповнення карток.
Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 28.09.2023 року загальний залишок заборгованості відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 27 124,59 грн., загальний залишок заборгованості відповідача за процентами на прострочену заборгованість 17 864,72 грн., а загалом 44 989,31 грн.
Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 прізвище відповідача ОСОБА_2 було змінено на прізвище ОСОБА_3 , виданого виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 27.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За кредитним договором позивач передав відповідачу грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК України, було укладено.
За правилами, встановленими ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення кредиту, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні приведеної норми.
Частиною 1 ст. 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються.
Відповідно до положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»).
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»).
Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»).
За правовою позицією Верховного Суду, тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
У анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за невиконання кредитного договору.
До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 (провадження № 61-14545сво20), при цьому відступив від висновку Верховного Суду про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору, з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, який викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), на яку, як на підставу касаційного оскарження, посилався заявник, а також від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19).
Отже, наданий позивачем паспорт споживчого кредиту не є доказом та не може враховуватися судом на підтвердження наявного розміру кредитної заборгованості відповідача в частині заборгованості по відсотках.
Також суд зазначає, що відповідно до викладених вище норм, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Водночас матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що саме надані умови та правила надання банківського кредиту (публічний договір) розумів відповідач та ознайомився, погодився з ним, підписуючи анкету-заяву про надання кредиту/кредитний договір, а також те, що вказані документи на момент підписання заяви відповідачем взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, відсотків по кредиту. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).
Отже, надані позивачем умови та правила надання банківських послуг (публічний договір), з огляду на його мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ним умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою.
Водночас з наданих суду доказів, а саме: підписаної відповідачем анкети-заяви, довідок, виписок видно, що сторони уклали кредитний договір б/н (внутрішньобанківський референс №SAMABWFC00001716476), та відповідачу був відкритий банківський рахунок № НОМЕР_2 , щодо користування яким їй були видані банківські картки з останніми цифрами: *011, * НОМЕР_8 , * НОМЕР_9 у період з 09.09.2018 року по 28.09.2023 року.
Також позивач довів вказаними виписками по карткам, які є належними та допустимими доказами отримання та користування кредитними коштами, те, що у період з 09.09.2018 року по 28.09.2023 року відповідач користувалась кредитними коштами банку, проводила банківські операції з деталями операцій, зокрема: зняття готівки в банкоматі, оплата товарів, послуг, поповнення карток.
Суд зазначає, що виписка за договором по картковому рахунку має статус первинного документа. Це підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним та допустимим доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами. У ній зазначені всі операції з часу активації першої кредитної картки за картковим рахунком зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, що відповідачем не спростовано, контррозрахунок суду не наданий. Так, з 09.09.2019 року відповідачу був встановлений кредитний ліміт у 12 100,00 грн, який згодом, зменшувався, збільшувався і так до 23.05.2021 року у розмірі 27 200,00 грн в останній раз.
З наведених вище підстав, суд дійшов висновку, що банк не довів, що саме наданий публічний договір (умови та правила надання банківських послуг) є складовою кредитного договору, і що саме ці умови відповідач розумів та погоджувався з ними, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно брав на себе зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитними коштами в обумовленому позивачем розмірі.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами факт отримання позичальником тіла кредиту, розмір якого визначений позивачем у сумі 27 124,59 грн. Це підтверджується наданою позивачем випискою з особового рахунку, розрахунком заборгованості, що не спростовано відповідачем. 
Водночас в іншій частині позовні вимоги суд вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, а саме: в частині позовних вимог про стягнення з відповідача простроченої заборгованості по відсоткам кредиту у розмірі 17 864,72 грн. Оскільки паспорт споживчого кредиту не є належним та допустимим доказом узгодження сторонами умов кредитного договору в частині встановлення процентної ставки та фіксація волі сторін договору щодо цього, з урахуванням неузгоджених Умов та Правил надання банківських послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд, враховуючи вищевикладене, дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.09.2018 року станом на 28.09.2023 року, яка складається із заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у загальному розмірі 27 124,59 грн, а у задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1 767,68 грн.
Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265, 268, 274, 275, 279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська 11, ЄДРПОУ 14360080) заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.09.2018 року, станом на 28.09.2023, у розмірі 27 124,59 грн. яка складається із заборгованості за кредитом (тілом кредиту).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м. Дніпро, вул. Батумська 11, ЄДРПОУ 14360080) судовий збір у розмірі 1 767,68 грн. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 22.07.2026 року.
Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України або в підсистемі "Електронний суд".

Суддя        С.  І.  Доценко