Справа № 591/332/26
Провадження № 2/591/87/26

РІШЕННЯ
Іменем України
13 липня 2026 року м. Суми 

Зарічний районний суд м. Суми в складі головуючого судді Зері Ю.О., за участю секретаря судового засідання Горб А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в особі представника адвоката Сідельника Кирила Олеговича до Сумської міської ради, майдан Незалежності, буд. 2, м. Суми, код ЄРДПОУ 23823252 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,
установив:
У провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сідельника К.О., у якій представник позивачки просить суд виділити за померлою ОСОБА_2 1/3 частки квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності, за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити ОСОБА_1 додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 20.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 08.04.2026; задоволено клопотання представника позивачки та зменшено суму судового збору, який підлягає сплаті за подання позову, до 665,60 грн.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, заперечень стосовно позовної вимоги щодо визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини не висловлював, просив врахувати усталену практику Верховного Суду з даного питання. Позиції стосовно виділення за померлою ОСОБА_2 1/3 частки квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності, у відзиві не наведено. Також у відзиві відповідач просив проводити розгляд справи за відсутності його представника.
Ухвалою суду від 08.04.2026 підготовче провадження у справі № 591/332/26 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.07.2026. 
Позивач та його представник у судове засідання не прибули, до суду представник позивача подав заяву від 13.07.2026, у якій підтримав позовні вимоги та просив суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача.
Неявка сторін, належним чином повідомлених про дату і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. 
У відповідності до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представників сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 04.07.2025.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 02.07.2025 ОСОБА_3 07.03.1986 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_6 , про що складений актовий запис № 500.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 02.07.2025 ОСОБА_7 17.08.1995 зареєструвала шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_8 , про що складений актовий запис № 1321.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17.10.2025 у справі № 591/7566/25 встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянство якої не встановлено, місце народження: Сумська область, Великописарівський район, с. Спірне, ІНФОРМАЦІЯ_5 в РФ, Белгородська область, Корочанський район, м. Короча, вік померлої – 54 роки, остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Як зазначено у позові, після смерті доньки позивачки відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на належну їй частку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому заповіт за життя доньки від її імені не складався. Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті доньки ОСОБА_2 .
Відповідно до довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 19.06.2025 квартира АДРЕСА_2 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
Відповідно до Інформації на запит № 96/36435 про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за вказаною вище адресою зареєстрована лише позивачка.
Постановою приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А. № 02-01/16 від 09.01.2025 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку подачі заяви на прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_2 .
На думку позивачки необхідно визначити розмір частки, яка належала померлій ОСОБА_2 у судовому порядку, а також визначити позивачці додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, відтак вона звернулась до суду з даним позовом.
Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
Позивачка та її представник обґрунтовують позовні вимоги про визначення частки у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , тим, що за життя спадкодавиці її частка у зазначеній квартирі виділена не була і даний факт позбавляє позивачку можливості успадкувати частку квартири після смерті доньки.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
Визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України.
Аналогічного за змістом правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц , від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18, від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц, від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 61-11210св19, від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц, від 23 листопада 2022 року у справі № 752/9653/20.
З огляду на викладене вище, суд вважає, що вимога позивачки про виділення за померлою ОСОБА_2 1/3 частки квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності не відповідає визначеному у статті 16 ЦК України способу захисту та є неефективним, у зв`язку з чим у наявні підстави для відмови у позові у цій частині. 
При цьому суд звертає увагу позивачки, що вона не позбавлена можливості захистити право на спадкове майно шляхом подання позову про визнання права власності у порядку спадкування на належну спадкодавцеві частку у праві спільної власності на нерухоме майно.
Щодо позовної вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне.
Згідно статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. 
Судом встановлено, що донька позивачки померла на території РФ, позивачка не змогла вчасно отримати свідоцтво про її смерть. У подальшому через збройну агресію РФ щодо України, розпочату 24.02.2022, отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 стало неможливим, що змусило її у судовому порядку встановлювати факт смерті останньої. 
Як зазначено вище, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17.10.2025 у справі № 591/7566/25 встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянство якої не встановлено, місце народження: Сумська область, Великописарівський район, с. Спірне, ІНФОРМАЦІЯ_5 в РФ, Белгородська область, Корочанський район, м. Короча, вік померлої – 54 роки, остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №6-1320цс17 від 23.08.2017; у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі №6-496 цс17.
Незначний термін пропуску строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є поважною причиною для звернення до суду за визначенням додаткового строку. Вказану правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 у справі № 681/203/17-ц.
Згідно узагальнення про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування а місцем відкриття спадщини.
Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, враховуючи відсутність спору про спадщину, з огляду на виключність обставин доходить висновку про можливість задоволення позовної вимоги про визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_2 , оскільки наведені у позові причини пропуску строку на звернення до нотаріальної контори у своїй сукупності свідчать про поважність причин пропуску такого строку.
Керуючись статтями 12, 13, 77, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд 
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини після смерті доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з моменту набрання судовим рішенням законної сили.
В іншому відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Сумська міська рада, майдан Незалежності, буд. 2 м. Суми, код ЄРДПОУ 23823252 .

Суддя Ю.О. Зеря