Дата документу 16.07.2026
Справа № 334/5577/26
Провадження № 2/334/3992/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
16 липня 2026 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: 
судді Бредіхіна Ю.Ю., 
за участю секретаря Іванової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до  ОСОБА_1 про стягнення суми,
установив:
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 12 176,45 грн., з яких заборгованість за кредитом 5 619,19 грн., заборгованість за відсотками 5 651,90 грн., заборгованість за пенею 400 грн., сума інфляційних втрат 375,15 грн. та сума трьох відсотків річних у розмірі 130,24 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 09.12.2017 року між акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_1 укладено договір №591031554. За змістом договору банк надав позичальнику кредит у сумі 15 327,20 грн. строком до 11.12.2020 року під 19,99 % річних.
На підставі протоколу № 2/2022 від 18.08.2022 року позачергових загальних зборів акціонерів, змінено найменування банку з АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк».
17.05.2021 року укладений договір №2, відповідно до якого АТ «Альфа Банк» відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 591031554.
18.05.2021 року укладений договір №18-05/2021, відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 591031554.
10.01.2023 року укладений договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №591031554.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» отримало право вимоги до відповідача за договором №591031554 від 09.12.2017 року.
Станом на момент подання позову до суду сума боргу не погашена.
Відповідач відзиву на позов не надав.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою суду від 17.06.2026 року у справі відкрито спрощене провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначений судовий розгляд..
Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. 
Частиною сьомою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом – ЦПК України) визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.
09.12.2017 року між акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_1 укладена угода шляхом підписання анкети-заяви до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого АТ «Альфа Банк» надав відповідачу кредит у розмірі 15 327 грн., з яких 10 800 грн. сума кредиту; 2 527,20 грн. сума страхового платежу за договором добровільного страхування ризиків позичальника та 2 000 грн. страховий платіж за договором добровільного страхування позичальника, строком на 36 місяців з кінцевим терміном повернення 11.12.2020 року, під 19,99 % річних (фіксована процентна ставка). 
Кредит наданий шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа Банк». 
Факт переказу коштів підтверджується меморіальним ордером № 2447167 від 11.12.2017 року.
До кредитного договору складений графік щомісячних платежів (Додаток №1 до угоди), з якими відповідач ознайомлений під особистий підпис (а.с.8). 
На підставі протоколу № 2/2022 від 18.08.2022 року позачергових загальних зборів акціонерів, змінено найменування банку з АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк».
Станом на 11.12.2020 року (дата закінчення строку дії кредитного договору) ОСОБА_1 , відповідно до наданої первісним кредитором довідки, мав заборгованість: 5 619,19 грн. за тілом кредиту, 1 015,40 грн. за відсотками, 4 636,50 грн. за комісією, 500 грн. за овердрафтом та 400 грн. пеня. 
17.05.2021 укладений договір №2, відповідно до якого АТ «Альфа Банк» відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 591031554 від 09.12.2017 року.
18.05.2021 укладений договір №18-05/2021, відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 591031554 від 09.12.2017 року.
10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило нарахування ОСОБА_1 суми інфляційних збитків у розмірі 375,12 грн. за період з червня 2021 року по лютий 2022 року, трьох відсотків річних у розмірі 130,24 грн. за період з 18.05.2021 року по 23.02.2022 року. 
10.01.2023 року укладений договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №591031554 від 09.12.2017 року.
ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.
Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до виписки по картковому рахунку, наданої АТ «Сенс Банк», відповідач отримав кредит у розмірі 15 327,20 грн. Ураховуючи, що виписка по рахунку є первинною бухгалтерською документацією, тому суд вважає доведеною суму боргу за тілом кредиту у вказаному розмірі.
Частиною першою статті 1050 ЦК України унормовано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення договору позики проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).
Суд дійшов до висновку, що вимоги щодо нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків, які здійснені ТОВ «Вердикт Капітал» задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів пред`явлення вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 з моменту набуття ним права вимоги, адже право вимагати сплати коштів, визначених ч. 2 ст. 625 ЦК України виникає у кредитора не автоматично, а лише після пред`явлення відповідної вимоги і залишення її боржником без задоволення.
Щодо вимоги про стягнення пені у розмірі 400 грн., то вона взагалі немає жодного правового підґрунтя, оскільки суду не надано умов договору, які передбачають її нарахування.
Крім того, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Наданими позивачем доказами його позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 11 271,09 грн., з яких 5 619,19 грн. заборгованості за тілом кредиту та 5 651,90 грн. нараховані та несплачені відсотки. В іншій частині позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Оцінивши надані суду докази понесення позивачем витрат, суд вважає, що вони частково обґрунтовані в частині витрат у розмірі 6 000 грн. за складання позовної заяви, водночас витрати у сумі 3 000 грн. за надання усної консультації не мають відношення до розгляду цієї справи. 
Будь-яких заперечень зі сторони відповідача щодо неспівмірності витрат на правову допомогу до суду не надходило, проте, враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог витрати на правову допомогу також підлягають пропорційному задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст. 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
вирішив:
позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення суми задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (юридична адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926) борг за кредитним договором № 591031554 від 09.12.2017 року у сумі 11 271 (одинадцять тисяч двісті сімдесят одна) гривня 09 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (юридична адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926) судовий збір у сумі 3 080 (три тисячі вісімдесят) гривень 55 копійок та витрати на правову допомогу у сумі 6 000 (шість тисяч) гривень.
В задоволені решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Ю.Ю. Бредіхін