Номер провадження: 33/813/1508/26
Номер справи місцевого суду: 494/1362/26 
Головуючий у першій інстанції Римар І. А. 
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
17.08.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А., 
з участю секретаря судового засідання – Юцикова Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду
апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 
на постанову Березівського районного суду Одеської області від 29 червня 2026 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Березівського районного суду Одеської області від 29 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову Березівського районного суду Одеської області від 29 червня 2026 року по справі № 494/1362/26 та закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга вмотивована тим, що у працівників поліції, всупереч ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки останній не порушував ПДР; відсутній момент керування транспортним засобом та момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Зазначає, що з відеозапису вбачається, що працівник поліції підійшов до водія коли той вже вийшов з машини, тому підстава зупинки, а саме не пристебнутий пасок безпеки є необґрунтованою.
Посилається, що не було застосовано жоден спеціальний прилад для визначення наявності алкогольного сп`яніння та не залучались свідки.
Крім того, стверджує, що працівниками поліції здійснювався психологічний тиск на ОСОБА_1 , оскільки його змушували підписати постанову, при цьому ОСОБА_1 не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та не був оголошений зміст постанови.
Захисник вважає, що всі докази, які долучені до матеріалів справи, отримані з порушенням чинного законодавства.
Апеляційним судом, у відповідності до положень ч. 5 ст. 294 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлялася про дату, час та місце судового засідання, судову повістку отримав 29.07.2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у відповідності до положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи та згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП не є обов`язковою.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду надано протокол серії ЕПР1 № 677095 від 27.05.2026 року.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 677095 від 27.05.2026 року, 27.05.2026 р о 17.24 год в м. Березівка Одеської області по вул. Б. Хмельницького (Щорса), 35 ОСОБА_1 керував т/з марки KIA SPORTAGE д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатору алкотестер Драгер, або проходження даного огляду в Березівській центральній міській лікарні відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст 130 КУпАП. Від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водієві автомобіля.
До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучені: направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.05.2026 року; 2 диски з відеозаписами; довідку про отримання особою посвідчення водія; ксерокопію посвідчення водія; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 27.05.2026 року; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 7268503 від 27.05.2026 року; рапорт поліцейського СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області сержанта поліції Івашка Б. від 27.05.2026 року.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії  ОСОБА_1 правильно кваліфіковані поліцейськими за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в установленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР. Винуватість у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджена зібраними та дослідженими доказами, які містяться у матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №677095 за ч.1 ст.130 КУпАП від 27.05.2026 року, рапортом від 27.05.2026 року, направленням на медичний огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, постановою про притягнення до адміністративною відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а також відеозаписом.Суд вважав за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень наклав на нього адміністративне стягнення в межах санкціїстатті 130 ч.1 КУпАП, зокрема у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103(далі Порядок).
Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
З аналізу вказаних норм права вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, підстави вважати чи перебувають у стані сп`яніння особи відноситься до виключних повноважень працівників поліції, цьому кореспондує обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 677095 від 27.05.2026 року містить посилання на технічний засіб відеозапису NC212762, NC212763, IMOU_T200.
Відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Наданий відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає і повністю відтворює обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.
Відеозаписи, долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає належними та допустимими доказами, які містять інформативний, позбавлений упередження характер, є послідовними і містять відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відсутності факту зупинки транспортного засобу працівниками поліції апеляційний суд зазначає наступне.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 35 вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.
Підстави зупинки підтверджуються, зокрема, рапортом поліцейського СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області сержанта поліції Івашка Б. від 27.05.2026 року, згідно якого приблизно о 17 год. 24 хв під час патрулювання у м. Березівка по вул. Б. Хмельницького поблизу будинка 35 виявлено авто марки KIA SPORTAGE д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом який обладнаний засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки. В ході встановлення всіх обставин події у громадянина ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проходження даного огляду у Березівській центральній міській лікарні ОСОБА_1 відмовився. Згідно ст. 63 Конституції України водій відмовився від надання пояснень, що зафіксовано на нагрудний реєстратор. Автомобіль вилучено на арешт-майданчик. 
З відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції document_5258061077303828044 убачається, що на зустріч службовому автомобілю рухається транспортний засіб KIA SPORTAGE д/н НОМЕР_1 , коли вказаний транспортний засіб зрівнявся з автомобілем поліцейських вбачається, що водій KIA SPORTAGE не пристебнутий ременем безпеки.
З відеозапису з ПВР 0000000_00000020260527172359_0019 вбачається, що працівники поліції здійснили зупинку вказаного транспортного засобу зазначивши, що водій не пристебнутий ременем безпеки. 
Підійшовши до транспортного засобу KIA SPORTAGE д/н НОМЕР_1 працівник поліції представився та зазначив водію, що здійснюється відеофіксація, роз`яснив причину зупинки, а саме, що водій пересувався не пристебнутий ременем безпеки.
До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 7268503 від 27.05.2026 року, за ч.5 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA SPORTAGE д/н НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР.Отже, причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було порушення Правил дорожнього руху.
Таким чином, зазначеними вище доказами, які містяться в матеріалах справи, спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність доказів факту керування  ОСОБА_1 транспортним засобом та доказів зупинки транспортного засобу.
Крім того, з долученого до матеріалів справи відеозапису з портативного відео реєстратора убачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом. 
Під час спілкування на запитання працівника поліції чи вживав водій алкоголь ОСОБА_1 повідомив, що «похмелился» (мовою оригіналу), оскільки напередодні святкували ювілей його матері. Працівники поліції зазначили, що вбачають у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та поведінка, що не відповідає обстановці. У зв`язку з чим водію висунуто вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу алкотестер Drager на місці зупинки транспортного засобу на що останній відмовився, від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 також відмовився (відеозапис 0000000_00000020260527172359_0019 17:30 година).
Працівником поліції роз`яснено, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ст. 130 КУпАП. 
Відеозапис 0000000_00000020260527175304_0016 18:02 година ОСОБА_1 ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 677095 від 27.05.2026 року, шляхом його оголошення, ОСОБА_1 підписуючи зазначений протокол заперечень чи зауважень не висловлював.
Щодо доводів апеляційної скарги, що працівники поліції здійснювали незаконний тиск на ОСОБА_1 апеляційний суд зазначає наступне.
Суд встановив, що працівники поліції діяли з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою визначено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння. Дії працівників поліції, що складали протокол та фіксували правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, та в порядку ст. 267 КУпАП не оскаржувалися. Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення.
Також стороною захисту не надано відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності працівників патрульної поліції. Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного перегляду справи.
Доводи, що ОСОБА_1 не роз?яснено права передбачені ст. 268 КУпАП спростовуються матеріалами справи, так графа 13 протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 677095 від 27.05.2026 року містить підпис ОСОБА_1 , що йому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Диспозиція статті 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп?яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Слід зауважити, що обов`язкова присутність свідків необхідна у випадку неможливості застосування працівниками поліції спеціальних технічних засобів відеозапису (ст. 266 КУпАП, п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України).
Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду на стан сп`яння, як за допомогою приладу алкотестер Drager, так і в медичному закладі. Отже, у разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а тому доводи апеляційної скарги, що не було застосовано спеціальний прилад для визначення наявності алкогольного сп`яніння та не залучались свідки є необґрунтованими з огляду на викладене вище.
Апеляційний суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2007 у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1  реалізуючи своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновок Березівського районного суду Одеської області від 29 червня 2026 року є законним та обґрунтованим, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду. 
Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.
Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Березівського районного суду Одеської області від 29 червня 2026 року зилишенню без змін.
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Березівського районного суду Одеської області від 29 червня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова