ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/404/26 Справа № 707/1450/26 Категорія: ч. 1 ст. 122-2, ч.5 ст.126, ч. 2 ст. 130 КУпАП | Головуючий у І інстанції Суходольський О. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі захисника Комаса О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Комаса О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця 
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.5 ст.126, ч. 2 ст. 130 КУпАП
в с т а н о в и в:

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2026 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.5 ст.126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, відповідно до ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 665,6 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 повторно протягом року, а саме 28.03.2026 о 21-52 годині в с. Сагунівка, вул. Шевченка, керував транспортним засобом «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Також, ОСОБА_1 , 28.03.2026 о 21-52 годині в с. Сагунівка, вул. Шевченка, керував транспортним засобом «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, а саме було подано світлову сигналізацію червоного та синього кольору також звукову сигналізацію, на які водій не реагував, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 28.03.2026 о 21-52 годині в с. Сагунівка, вул. Шевченка, керував транспортним засобом «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, захисник Комас О.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, 
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що кваліфікація дій ОСОБА_1 судом першої інстанції за ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП є безпідставною, оскільки відсутня підстава для встановлення факту повторності.
Приймаючи рішення щодо наявності повторності в діях ОСОБА_1 суд першої інстанції послався на копію постанови При дніпровського районного суду м. Черкаси від 16.01.2026 у справі якою ОСОБА_1 нібито притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак судом не було враховано, що на момент розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови від 23.04.2026, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.01.2026 не набрало законної сили, оскільки оскаржується в апеляційному суду.
Встановлення ознаки повторності без набрання чинності попереднім рішенням суду прямо суперечать загальним принципам права, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши думку захисника Комаса О.В., який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч.2 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію захисника Комаса О.В. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, через відсутність ознаки повторності, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними: 
- протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №626641 від 28.03.2026 за ч.1 ст.122-2 КУпАП; серії ЕПР1 №626656 від 28.03.2026 за ч.5 ст.126 КУпАП; серії ЕПР1 №626622 від 28.03.2026 за ч.2 ст.130 КУпАП, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП; 
- витягу з АРМОР від 30.03.2026 року; 
- постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6926608 від 28.03.2026 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП;
- направлення на медичний огляд транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.03.2026 року; 
- довідки ІІПС ОВС від 28.03.2026 року; 
- витягу з ІКС ІПНП; 
- копії постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.01.2026 року у справі №711/11626/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП; 
- відеозаписів з нагрудних бодікамери поліцейських, використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, та відеозаписів з відеореєстратора автомобіля працівників поліції, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та обставини викладені в протоколах про вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
Наведені докази свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.
В апеляційній скарзі захисник посилається на відсутність кваліфікуючої ознаки повторність в діях ОСОБА_1 та як наслідок неправильної кваліфікації дій за ч.2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки станом на день прийняття оскаржуваної постанови, постанова суду від 16.01.2026 не набула законної сили, дані посилання є необґрунтованими з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 28.03.2026, було встановлено, що останій керував транспортним засобом без посвідчення водія та дані дії вчинив повторно протягом року, що підтверджується постановою про накладення адмінстративного стянення по справі про адмінстративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6239597 від 28.11.2025, згідно якої ОСОБА_1 приягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнененя у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.01.2026 ОСОБА_1 визнаний винуватим та притягнений до відповідальності за вчинення адміністратвних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Станом на день розгляду даної справи, 23.04.2026 у розпорядженні суду першої інстанції була копія зазначеної постанови суду, виготовленої з Єдиного державного реєстру судових рішень, з даного рішення вбачається, що воно набрало законної сили 27.01.2026. Дані про оскарження рішення, у суду першої інстанції були відсутні.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що згідно даних ЄРДР постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.01.2026 була оскаржена в апеляційному порядку захисником Шох К.А., за результатом апеляційного розгляду, постановою Черкаського апеляційного суду від 12.06.2026 постанова Придніпровського районного районного суду від 16.01.2026 залишена без змін.
Дослідивши наявні в матеріалах докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП доведеною.
Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 7 роки, відповідає вимогам ст. 33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, є співрозмірним скоєним адміністративним правопорушенням, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Черкаського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні. 

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и в:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч.5 ст.126, ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Комаса О.В. в інтересах ОСОБА_1 – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба