Справа № 583/2914/26
3/583/991/26 
ПОСТАНОВА
 
Іменем України
 
13 липня 2026 року Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Савєльєва А.І., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовий квиток НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,в с т а н о в и в :
05.09.2025 о 19 год. 50 хв. по вул. Полтавська, 1 в с. Хухра, на автодорозі Н-12 Суми – Полтава поблизу с. Хухра, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом МТ, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року. Огляд проводився шляхом токсикологічного дослідження крові, довідка № 233 від 08.09.2025, результат - 3,78‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, вчинивши правопорушення повторно протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 05.09.2025 о 19 год. 50 хв. по вул. Полтавська, 1 в с. Хухра, на автодорозі Н-12 за адресою с. Хухра, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом МТ, державний номерний знак НОМЕР_2 , без коляски, рухаючись в напрямку с. Хухра, здійснив зіткнення із мікроавтобусом Мерседес Спринтер, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . У результаті ДТП водій мотоцикла отримав тілесні ушкодження. Водій та пасажири мікроавтобуса тілесні ушкодження не отримали. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 31.3 ПДР України, тобто порушення заборони на використання транспортного засобу у разі обладнання без дозволу державної автоінспекції, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2026 року справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення за № 583/2914/26 (провадження № 3/583/991/26) та за № 583/2915/26 (провадження № 3/583/992/26) – об`єднано в одне провадження; об`єднаній справі присвоєно єдиний номер справи № 583/2914/26 (провадження №3/583/991/26).
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 викликався в судові засідання на 11.06.2026, 02.07.2026 та 13.07.2026, однак до суду не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, також на його адресу направлено судову повістку. 
Причини неявки ОСОБА_1 не повідомив, із клопотаннями про відкладення розгляду справи та будь-якими іншими заявами до суду не звертався. 
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).
Також у даному випадку застосовується практика Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130, ст. 124 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
За даних обставин, з метою дотримання вимог ст. 1, 23, 38 КУпАП розгляд справи проводиться за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку.
Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд згідно з положеннями ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП, настає за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
Згідно з п. 1.10. Правил дорожнього руху України, водій – особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Відповідно до п. 31.1 Правил дорожнього руху України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
При ухвалені постанови суд бере до уваги п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП може бути будь-яка особа, яка безпосередньо бере участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення «Правил дорожнього руху» України.
У своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 684492 від 05.06.2026, який містить необхідні відомості, зокрема, щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, які призвели до порушення Правил дорожнього руху України;
-рапортами працівників поліції на ім`я начальника Охтирського РВП ГУНП в Сумській області по факту ДТП;
-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 12025200460000788 від 05.09.2025; 
-копією довідки госпіталізацію ОСОБА_1 до реанімаційного відділення Охтирської ЦРЛ;
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 05.09.2026, проведеного на відрізку автодороги Н12 Суми – Полтава поблизу с. Хухра;
-протоколом допиту свідка, протоколом допиту потерпілого;
-схемою місця дорожньо-транспортної події з фототаблицею;
-постановою старшого слідчого СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Різника С.В. про закриття кримінального провадження № 12025200460000788 від 05.09.2026 та подальше направлення матеріалів на водія ОСОБА_1 для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності;
Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п. 150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п. 57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Таким чином, оцінюючи дані докази в сукупності суд дійшов висновку, що подія дорожньо-транспортної пригоди відбулась саме у такий спосіб, як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, а водій ОСОБА_1 , керував мотоциклом МТ, державний номерний знак НОМЕР_2 , без коляски, рухаючись в напрямку с. Хухра, здійснив зіткнення із мікроавтобусом Мерседес Спринтер, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП водій мотоцикла отримав тілесні ушкодження. Водій та пасажири мікроавтобуса тілесні ушкодження не отримали. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 31.3 ПДР України, тобто порушення заборони на використання транспортного засобу у разі обладнання без дозволу державної автоінспекції, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, було вчинено ОСОБА_1 05.09.2025, тому станом на момент розгляду справи (13.07.2026) сплив тримісячний строк притягнення особи до відповідальності.
Аналіз положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у поєднанні із положеннями ст. 38 КУпАП дає підстави стверджувати те, що за своєю правовою природою закриття провадження у справі із підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є фактичним звільненням від накладення стягнення, що не виключає необхідності вирішення питання про наявність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Необхідність ухвалення рішення про винність особи вбачається також з положень ст. 280 КУпАП, відповідно до яких орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Ці обставини, які утворюють предмет доказування у справі про адміністративне правопорушення, повинні знайти своє відображення в постанові.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вчинення ДТП перебуває у прямому причинно-наслідковому з порушенням ОСОБА_1 вимог п. 31.3 Правил дорожнього руху України, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Таким чином, вина ОСОБА_1 доведена у судовому засіданні поза розумним сумнівом.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
При цьому закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закриття провадження в цій частині за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторне протягом року, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Згідно з п. 6 розділу І Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:
-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби);
-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п.7 розділу І Інструкції №1452/735).
Пунктом 8 розділу І Інструкції №1452/735 у редакції чинній станом на дату подій визначено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я
Відповідно до п.1 розділу III Інструкції №1452/735 перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурними підрозділами з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій .
Метою огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).
Відповідно до п.6-8 розділу III Інструкції №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений (п.13 розділу III Інструкції №1452/735).
Згідно з п.14-21 розділу III Інструкції №1452/735 за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у розумінні приписів ст. ст. 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 684515 від 05.06.2026, який містить необхідні відомості, зокрема, щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, які призвели до порушення Правил дорожнього руху України;
- результатом токсикологічного дослідження №233 від 08.09.2025, з якого вбачається, що в біологічному матеріалі ОСОБА_1 – крові, рівень етилового спирту в концентрації 3,78‰;
- карткою обліку адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 13.04.2025 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області. 
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які об`єктивні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.
Відповідно до ст. ст. 248, 251 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом, який розглядає справу. Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі обставини можуть бути встановлені висновком експертизи.
Як вбачається матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , 05.09.2025 проведено медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_1 , який перебував у несвідомому стані, під час огляду відібрано біологічні зразки. За результатами токсикологічного дослідження № 233, проведеного 08.09.2025 о 16 год. 00 хв., у крові ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт в концентрації 3,78‰. 
Вказане узгоджується з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, відповідно до яких, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я, куди вони були доставлені.
Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений (п.13 розділу III Інструкції №1452/735).
Зазначене також відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 12.12.2024 у справі № 286/2870/19, від 23.01.2024 у справі № 730/52/22, від 08.06.2023 у справі №611/1262/20.
При цьому, Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. 
На підставі вищевикладеного, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
У рішенні "Шмауцер проти Австрії" від 23.10.1995 ЄСПЛ зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення".
Вид і міра за вчинення діяння, передбаченого ст. 130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків.
Вказане обґрунтовується тим, що коли особа перебуває під дією певних речовин, які знижують увагу і швидкість реакції, вона нездатна належно реагувати на особливості дорожньої обставини. 
Тобто, життя та здоров`я учасників дорожнього руху залежить від випадку чи трапиться на руху такої особи аварійна ситуація або складна дорожня обстановка чи ні.
Тому діяння за ст. 130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ст. 33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суддя враховує характер вчиненого правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є тяжкими, про що свідчить їх характер та визначені законодавцем види та розміри адміністративних стягнень, їх особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, особу правопорушника, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, та вважає достатнім і необхідним для запобігання й попередження вчинення  ОСОБА_1 подібних правопорушень, накласти на нього стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.  
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2026).
Керуючись ст. ст. 38, ст. 124, ст. 247, ст.ст. 40-1, ч. 2 ст. 130, ст.ст. 221, 283 КУпАП, 
п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 – закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Штраф підлягає сплаті на рахунок: населений пункт: Сумська область/м.Суми, отримувач: ГУК Сум.обл./Сумська обл./21081300, код отримувача: 37970404, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку: UA628999980313090149000018001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування податку: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок (Судовий збір: (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача 37993783, рахунок № UA908999980313111256000026001 в Казначействі України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106, найменування податку: Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України), обов`язково заповнити призначення платежу: судовий збір, пункт 5).
На підставі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя         А.І.Савєльєва