Провадження № | 2/447/1697/26
Справа № | 447/1535/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

18.08.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Янкевич М.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Миколаєві Львівської області у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
представник відповідача адвокат Науменко О.М.
встановив:
27.04.2026 представник позивача ТзОВ «Кошельок» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.01.2022 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» було укладено договір №3592905031-583362 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі. За договором відповідачу було надано кредит в розмірі 5000,00 грн., початковий строк кредитування становить 14 днів, дисконтна відсоткова ставка становить 0,01% на добу за початковий строк кредитування, базова процентна ставка становить 2,2% на добу за продовжений строк користування кредитом. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, та перерахував грошові кошти на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 . Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредит ними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 28.01.2022 року до 27.04.2022 рок у, за ставкою 2,2% на добу. Тобто строк кредитування з 28.01.2022 р. до 27.04.2022 р. є погодженим сторонами Договору. Протягом 14 днів відповідач не виконав свій обов`язок за Договором та не повернув кредит та навіть не сплатив проценти за користування кредитом, що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості. Тобто відповідач продовжив користуватися кредитом після закінчення Лояльного періоду, що за Договором є відкладальною обставиною, внаслідок настання якої строк користування кредитом продовжився на 90 днів з моменту укладення Договору. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 3592905031-583362 Позичальника ОСОБА_1 , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 3592905031-583362 на загальну суму 2 414,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Оскільки, відповідач отримав кошти, однак їх не повернув, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №3592905031-583362 від 14.01.2022 в розмірі 8828,55 грн., що складається з: 3076,00 грн. – заборгованість за сумою кредиту; 5752,55 грн. – заборгованість за відсотками за користування позикою, а також стягнути з ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
29.04.2026 надійшла відповідь на запит з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідно до якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 30.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано у АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" (ЄДРПОУ: 21133352, місце реєстрації: 04082, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19), наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю: - письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) або на ім`я іншої особи (із зазначенням ПІБ та РНОКПП такої особи); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 13.01.2022 року по 15.01.2022 року.
Заочним рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 01.06.2026 позовну заяву ТОВ «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованість за кредитним договором №3592905031-583362 від 14.01.2022 у розмірі 8828 (вісім тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень 55 копійок, що складається з: заборгованості за сумою кредиту - 3076,00 грн., заборгованість за відсотками за користування позикою - 5752,55 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» суму сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.
16.06.2026 від представника відповідача адвоката Науменка О.М. через систему «Електронний суд» надійшла заява про ознайомлення із матеріалами справи.
29.06.2026 від відповідача ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшла заява про поновлення процесуального строку. В обґрунтування заяви зазначив таке. Відповідач не в змозі був у травні 2026 року з`явитись на судовий розгляд у даній справі, подати обґрунтований відзив на позовну заяву позивача разом із належними, допустимими та письмовими доказами на спростування позовних вимог позивача. Вказав, що він є військовослужбовцем та проходить військову службу в Збройних Силах України в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України. Проходження особою військової служби, призваною по мобілізації у Збройні Сили України, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду. Просив заяву про поновлення процесуального строку для подання (долучення) доказів у справі №447/1535/26 за позовом позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до відповідача – ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити та поновити відповідачу ПРОЦЕСУАЛЬНИЙ СТРОК для подання (долучення) доказів у справі №447/1535/26 та ПРИЄДНАТИ (ДОЛУЧИТИ) до матеріалів справи №447/1535/26 наступні докази : посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 від 03.10.2025 року на 1-му арк., паспорт громадянина України на 1-му арк., ідентифікаційний номер платника податків на 1-му арк., військовий квиток серія НОМЕР_4 від 23.10.2023 року на 5-ти арк., довідку №1770 від 30.03.2026 року на 1-му арк., довідку (форма 5) №58/13068 від 12.06.2026 року на 1-му арк.
29.06.2026 від відповідача ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшла заява про перегляд заочного рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 01.06.2026 у справі №447/1535/26. В обґрунтування заяви покликається на таке. Про ухвалення вказаного заочного рішення відповідач дізнався лише 12 червня 2026 року через повідомлення в мобільному застосунку «Дія». З метою забезпечення кваліфікованого захисту своїх прав та інтересів у кредитних правовідносинах, 15 червня 2026 року відповідач уклав договір про надання правничої допомоги з адвокатом.». Вказав, що він є діючий військовослужбовець, який був призваний «мобілізований» на військову службу до збройних сил України, безперервно з 23 жовтня 2023 року та по даний час перебуває на військовій службі, а також бере безпосередню участь, як військовослужбовець у здійсненні невідкладних заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ. Ознайомившись зі змістом заочного рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 01 червня 2026 року у справі №447/1535/26, вважає, що вищезазначене заочне рішення суду не є незаконним та необґрунтованим в повній мірі, ухвалене з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, а тому, вважає, що вказане судове рішення підлягає скасуванню судом. Не зазначено докази, що підтверджують виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема: позивачем безпосередньо у змісті позовної заяви не зазначено жодного доказу, як це вимагає процесуальний Закон. ОСОБА_1 звернув увагу суду, що він є діючим військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією, та безперервно проходжу її з 23 жовтня 2023 року по теперішній час. У складі підрозділів Збройних Сил України бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації. Вказав, що на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зокрема, це звільняє його від сплати штрафів та пені за невиконання зобов`язань перед кредиторами, а також передбачає звільнення від сплати процентів за користування кредитом у період дії воєнного стану. Заявлені позивачем вимоги щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами вважає такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Категорично заперечує проти нарахування та стягнення з нього вказаних сум. Просив заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 01 червня 2026 року у справі №447/1535/26 за позовом позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до відповідача – ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та призначити дану справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Звільнити його, як відповідача у справі – ОСОБА_1 , як учасника бойових дій на підставі посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 , видане 03 жовтня 2025 року від сплати судового збору у даній справі, в тому числі і за подання заяви про перегляд заочного рішення.
30.06.2026 від представника відповідача адвоката Науменка О.М. через систему «Електронний суд» надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
01.07.2026 від представника відповідача адвоката Науменка О.М. через систему «Електронний суд» надійшла заява про підтримання заявлених вимог відповідача та розгляд цивільної справи у відсутності відповідача та його представника.
Ухвалою суду від 01.07.2026 заяву про перегляд заочного рішення задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 01.06.2026 у справі №447/1535/26. Скасовано заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області 01.06.2026 у справі №447/1535/26 Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 10 год. 30 хв. год. 13.08.2026 в приміщенні Миколаївського районного суду Львівської області за адресою: м. Миколаїв, вул. Мазепи, 29, зал № 3.
11.08.2026 від відповідача ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надійшла заява про розподіл судових витрат. Просив цивільний позов задовольнити частково. Стягнути з відповідача – ОСОБА_1 на користь позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованість за кредитним договором за №1576-7706 від 17.07.2025 року в розмірі – 3 076 грн., з яких : 3 076 грн., – тіло кредиту (основна заборгованість) за кредитом. У задоволенні решти позовних вимог – відмовити. Відмовити позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» у стягненні з нього витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі – 10 000 грн. Звільнити його, як учасника бойових дій від сплати судового збору у даній справі. Здійснити розподіл судових витрат між сторонами у даній справі, зокрема, стягнути з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» на його користь документально підтверджені судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі – 12 000 грн.
12.08.2026 від представника позивача Гурського Г.Ю. через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі. В обґрунтування заяви зазначив таке. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів , - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Звертаємо увагу суду, що у ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» йдеться саме про тих військовослужбовців, які перебували безпосередньо в районах проведення АТО. Відповідач, в свою чергу, набув статусу військовослужбовця з 23.10.2023 року. Відповідач не був звільнений від нарахування процентів за користування кредитом за період з 14.01.2022 року до 27.04.2022 року. Жодних штрафів та санкцій позивач відповідачу не нараховував. Відсотки за користування кредитими коштами є правомірною вартістю такого користування чужими коштами та відповідно нараховані правомірно. Отже, у Позивача не має законних підстав для зменшення нарахувань по відсотках за користування кредитним договором. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України: «6. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.» Таким чином, внаслідок невиконання Відповідачем свого обов`язку за кредитним договором, який жодним чином не стосується проходження військової служби, протягом тривалого часу, що зумовило Позивача звернутись до суду за захистом свого порушеного права на власні кошти, видані в тимчасове користування та отриманий дохід за таким правочином – стягнення суми судового збору за рахунок бюджетних коштів призведе до безпідставних втрат бюджетних коштів. Щодо нарахованих процентів після закінчення лояльного періоду. Представник позивача зазначив, що строк кредитування з 28.01.2022 до 27.04.2022 є погодженим сторонами Договору. Позичальник, який не повернув кредит до спливу Лояльного періоду, ніяким чином не порушив Договір (а відтак не йдеться про відповідальність), відповідач продовжив користуватися кредитом, але на інших умовах і саме про це домовились сторони Договору. Відповідач до спливу Лояльного періоду не сплатив проценти і не повернув кредит, тобто продовжив користуватися кредитом, не сплативши проценти , а тому строк користування кредитом був подовжений не на підставі п. 2.2. Договору, а як наслідок настання цієї відкладальної обставини, і саме про це домовились сторони Договору (п.п. 3.6, 3.7, 3.8 Договору). Отже, після спливу Лояльного періоду строк користування кредитом за Договором був подовжений до 27 квітня 2022 року, а тому позивач правомірно нарахував проценти за користування кредитом за період з 28.01.2022 до 27.04.2022. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними. Позичальник, отримавши гроші від кредитора, користувався кредитом. При цьому позичальник жодного разу не зв`язався з кредитором, аби врегулювати питання наявної заборгованості. Очевидно, що така позиція відповідача направлена на неповернення кредиту та сплати процентів за його користування. Отже, поведінку відповідача важко назвати добросовісною, а ситуацію, коли кредитор більше п`яти років не отримує свої гроші, справедливою. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Позивач вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу, що складає 12000,00 грн. - не відповідає дійсності, оскільки зазначені в ньому вимоги є неспівмірними із наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка до цієї справи не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, так, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Наявне завищення розміру витрат адвокатом за надання правничої допомоги по справі, а тому має бути зменшена судом до мінімуму- 1 000,00 грн. Представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованість за кредитним договором №583362 від 14.01.2022 в розмірі 8 828,55 грн., що складається з: заборгованість за сумою кредиту - 3 076,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування позикою - 5 752,55 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» суму сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Розгляд справи просив здійснювати без участі Позивача та його представника.
12.08.2026 від представника відповідача адвоката Науменка О.М. через систему «Електронний суд» надійшла заява про залишення додаткових пояснень без розгляду.
У судовому засіданні представник відповідача адвокат Науменко О.М. просив позовну заяву задовольнити частково, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3076,00 грн., звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, та здійснити розподіл понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ТОВ «КОШЕЛЬОК» підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 14.01.2022 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» було укладено договір №3592905031-583362 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі.
Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 3592905031-583362 на загальну суму 2414,00 грн.
Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору, строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 28.01.2022 до 27.04.2022, за ставкою 2,2% на добу.
Загальна сума боргу, що підлягає стягненню за договором № 3592905031-583362 від 14.01.2022 року станом на дату подання позову до суду становить 8828,55 грн., яка складається із:- заборгованості за сумою кредиту 3076,00 грн.;- заборгованості за відсотками за користування позикою 5 752,55 грн.
Відповідно до детального розрахунку заборгованості за договором №3592905031-583362 від 14.01.2022 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту заборгованість ОСОБА_1 становить 8828,55 грн., яка складається із:- заборгованості за сумою кредиту 3076,00 грн.;- заборгованості за відсотками за користування позикою 5 752,55 грн.
Відповідно до повідомлення, 14.01.2022 через платіжну систему ТОВ «ТАС ЛІНК» було проведено успішне зарахування на карту клієнта № НОМЕР_5 у розмірі 5000,00 грн., видача за договором позики №3592905031-583362.
18.05.2026 від АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду від 30.04.2026 надійшов лист, відповідно до якої, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) банком було емітовано банківську картку № НОМЕР_1 та відкрито під неї відповідний банківський рахунок. Долучено виписку інформації про рух коштів по картці від 07.05.2026, з якої встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами.
Оцінка суду.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Згідно з ч. 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
У відповідності з положеннями ст.ст. 509, 526, 629, 1054 ЦК України особа, яка уклала кредитний договір та отримала кошти повинна виконувати його належним чином та повернути кошти у відповідності з умовами кредитного договору.
У статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною, тип процентної ставки визначається кредитним договором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі №202/4494/16-ц, викладено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідач, підписавши договір про надання кредиту та, в подальшому, вчиняючи дії, а саме: користуючись кредитними коштами, що підтверджується матеріалами справи (зокрема розрахунком заборгованості), фактично висловив свою згоду з формою договору та його умовами, однак належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, чим допустив заборгованість перед ТОВ «Кошельок».
Відповідач не подав жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування позикою у розмірі 5752,55 грн., суд зазначає таке.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтями 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Особа набуває право на пільги згідно із п. 15 ст. 14 Закону № 2011-XII з моменту підтвердження статусу отримання посвідчення учасника бойових дій (УБД) або довідки про участь у відсічі збройної агресії.
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №199/3051/14 (провадження №61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
Позивач просить стягнути з відповідача 5752,55 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом за період з 14.01.2022 по 27.04.2022.
Відповідач ОСОБА_1 з 23.10.2023 був призваний другим відділом (м. Миколаїв) ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією у складі команди НОМЕР_6 , що стверджується копією довідки №1770 від 30.03.2026, а також брав участь у бойових діях, що підтверджується наявними в матеріалах справи військовим квитком серія НОМЕР_4 , довідкою від 12.06.2026 №58/13068.
Отже, відповідач не був звільнений від нарахування процентів за користування кредитом за період з 14.01.2022 по 27.04.2022. Відтак, відсотки за користування кредитними коштами нараховані правомірно. Відповідачу не нараховано жодних штрафів та санкцій.
Аналіз досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин в сукупності з наведеними вище вимогами закону дає підстави для обґрунтованого висновку, що оскільки відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором у встановлені ним строки не виконав, то з нього підлягає стягненню на користь позивача заборгованість, яка складається з основної суми боргу та відсотків, нарахованих виключно в межах строків кредитування, визначених договором.
Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», а саме: за кредитним договором №3592905031-583362 від 14.01.2022 в розмірі 8828,55 грн., що складається з: 3076,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 5752,55 грн. - заборгованість за відсотками за користування позикою.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
На підтвердження факту отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат, представником позивача подано копії: договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2025, копію акту №1 приймання-передачі правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 12.02.2025 від 10.04.2026 на суму 10000,00 грн.
Дослідивши доводи позивача, суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. є завищеною та не відповідає критеріям співмірності й розумності.
Справа про стягнення кредитної заборгованості є стандартною, не має правової складності, ґрунтується на усталеній судовій практиці та не потребувала великого обсягу аналітичної чи технічної роботи. Позовна заява є типовою, а такі послуги, як консультація клієнта чи ознайомлення з матеріалами, є складовими підготовки самого позову. Крім того, подання документів через систему «Електронний суд» не вимагало значних часових затрат.
Враховуючи викладене, суд визнає обґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача згідно зі ст. 141 ЦПК України.
Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_1 , є військовослужбовцем, який призваний на військову службу під час мобілізації, та на час розгляду справи бере безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки та оборони України. Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій та особи, прирівняні до них, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Враховуючи, що відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі закону, а позовні вимоги ТОВ «КОШЕЛЬОК» підлягають задоволенню, судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви, не підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, у разі звільнення сторін від сплати судових витрат згідно із законом, витрати, пов`язані з розглядом справи, відшкодовуються за рахунок Державного бюджету України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність компенсації позивачу судового збору в сумі 2 662,40 грн за рахунок Державного бюджету України.
Керуючись ст. 141, 246, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 8 828 (вісім тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень 55 копійок, яка складається з:- заборгованості за тілом кредиту - 3 076,00 грн; - заборгованості за відсотками за користування кредитом - 5 752,55 грн.
Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» за рахунок Державного бюджету України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок, сплачений при поданні позову (у зв`язку зі звільненням відповідача ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково. 
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок. 
У задоволенні решти вимог про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити у зв`язку з їх неспівмірністю та недоведеністю розумності заявленого розміру.
У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн. - відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», місцезнаходження: вул. Антонова, 8А, с. Чайки, Києво-Святошинський район, Київська область, ЄДРПОУ 40842831.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складено 18.08.2026.
Суддя Павлів В. Р.