Справа № 761/16490/26
Провадження № 3/761/3785/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва Глянь О.С., розглянувши матеріал, якій надійшов з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2026 о 21 год. 00 хв. у місті Києві, вул. Дегтярівська, водій ОСОБА_1 , будучи особою, яка раніше двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, керувала транспортним засобом марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. 
Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом зі згоди водія у медичному закладі КНП «Київська міська клінічна лікарня № 10» у лікаря-нарколога, результат якого - ОСОБА_1 перебувала у стані наркотичного сп`яніння (амфетамін), про що складено висновок № 001021 від 06.04.2026.
Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 
З огляду на те, що ОСОБА_1 була повідомлена про судові засідання, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, свідомо не вживала заходів для явки до суду, відтак її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Враховуючи дані обставини суд вважає, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності, а тому визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів. 
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 3 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами: 
- відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 643763 від 18.04.2026;
- висновком лікаря-нарколога КНП «Київська міська клінічна лікарня № 10» від 06.04.2026 № 001021, згідно якого ОСОБА_1 06.04.2026 о 21 год. 45 хв. перебувала у стані наркотичного сп`яніння (амфетамін);
- постановою серії ЕНА № 6980537 від 06.04.2026, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто за ч. 1 ст. 126 КУпАП;
- копією постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 25.07.2025 у справі № 755/10850/25, згідно якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП;
- копією постанови Деснянського районного суду міста Києва від 27.08.2025 у справі № 754/13111/25, згідно якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП;
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського;
- іншими долученими матеріалами в їх сукупності.
Переглянувши відеозапис, судом встановлено, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про національну поліцію», будь-яких порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства встановлено не було.
Зазначені докази узгоджуються між собою та беззаперечно вказують на наявність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння особою, яка раніше двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд враховує, що велика кількість дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками відбуваються саме через нехтування учасниками дорожнього руху Правилами дорожнього руху, особливо у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Безпека руху це зобов`язання водія не тільки по відношенню до себе, але й до інших учасників руху, оскільки порушення учасниками дорожнього руху правил безпеки руху, як правило, призводить до непередбачуваних наслідків, зокрема загрози життю та здоров`ю громадян, пошкодження майна тощо.
З огляду на обставини справи та особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення передбачене санкцією цієї статті, а саме у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 10 років, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Крім того, із протоколу про адміністративне правопорушення та картки обліку адміністративного правопорушення вбачається, що автомобіль марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуває у приватній власності ОСОБА_1 , а тому суд вважає за необхідне накласти на останню стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу.
У порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягненню підлягає на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн.
Враховуючи наведене, дослідивши всі зібрані докази, що містяться у справі, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130, 221, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн 00 коп. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 10 (десять) років та конфіскацією транспортного засобу.
Конфіскувати транспортний засіб - автомобіль марки «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова транспортного засобу НОМЕР_2 , який перебуває у приватній власності ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11.08.2020.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.С. Глянь