20.07.2026     Справа № 363/2926/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 липня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого-судді      Чіркова Г.Є., 
при секретарі        Лещенко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому, посилаючись на набуття права вимоги за кредитним договором та в зв`язку із порушенням відповідачкою договірних зобов`язань по сплаті коштів за надані кредити, просив стягнути з останньої заборгованість за договором №8169797 від 26 липня 2025 року в розмірі 18 847 грн. 50 коп. (5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 847 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками, 10 000 грн. - неустойка) та за договором №7827449 від 08 жовтня 2025 року в розмірі 15 675 грн. (5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 грн. - сума заборгованості за відсотками, 668 грн. - сума заборгованості за комісією, 10 000 грн. - пеня), а також судовий збір.
Відповідачка подала до суду відзив, в якому зазначила, що не заперечує наявність заборгованості за основним зобов`язанням, однак не погоджується з позовними вимогами в частині стягнення пені та неустойки в загальному розмірі 20 000 грн., оскільки їх нарахування здійснено в період дії воєнного стану, що суперечить п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», якими передбачено звільнення позичальника від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання у зазначений період. У зв`язку з цим просила відмовити у задоволенні позову в частині стягнення пені та неустойки. 
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, який має формальний характер, оскільки належних заперечень щодо доводів відповідача про неправомірність нарахування пені та неустойки в період дії воєнного стану не містить, а лише містить загальні посилання на умови кредитних договорів та положення чинного законодавства. Просила розглянути справу без її участі.
Відповідачка подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просила в частині стягнення пені та неустойки відмовити.
Відповідачка подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Встановлено, що 26 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №8169797, який підписано відповідачкою одноразовим ідентифікатором 885040.
Відповідно до п.п. 2.1, 2.2.1-2.2.2, 2.2.8, 2.3.1, 6.3, 9.5 кредитного Договору, за цим Договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору.
Сума кредиту 5 000 грн 
Строк кредитування/строк договору - 360 днів.
Дата надання кредиту - 26 липня 2025 року. Дата повернення кредиту - 20 липня 2026 року. Процентна ставка - 0,95% (фісована). Орієнтовна загальна вартість кредиту - 22 962 грн. 50 коп. Неустойка - 250 грн./день. Загальні витрати за кредитом - 17 962 грн. 50 коп.
Денна процентна ставка/день 0.998%. Розрахунок денної процентної ставки, з урахуванням показників, визначених умовами Договору, здійснюється за наступною методикою: (загальні витрати за споживчим кредитом за весь строк дії Договору: 17962.50 грн.) / (Загальний розмір споживчого кредиту (сума Кредиту): 5 000 грн.) / (строк дії договору: 360 днів) ? 100% = 0.998 відсотків в день.
Позичальник зобов?язаний повернути повністю суму отриманого кредиту, сплатити проценти в строк, визначений договором та комісію за надання кредиту, будь-яким доступним йому способом. За умовами укладеного Договору у позичальника відсутня необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов?язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. Позичальником самостійно оплачуються послуги фінансових посередників, що здійснюють перерахування грошових коштів, відповідно до їх тарифів. Вартість послуг третіх осіб установлюється виключно такими особами, відповідно кредитодавець не здійснює інформування про розмір відповідних витрат та/або їх зміну протягом строку дії Договору і не включає їх до , розрахунку реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для позичальника.
За порушення кредитодавцем строків надання позичальнику кредиту, визначених Договором, позичальник має право стягнути з кредитодавця неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 відсотків від суми простроченого платежу. Кредитодавець не несе відповідальність за відмову у наданні кредиту після підписання Договору з підстав, визначених п.п. 8.2.8 п. 8.2. Договору.
Зазначене також підтверджується паспортом споживчого кредиту.
Із листа ТОВ «Європейська платіжна система» №КД-000066004 від 22 квітня 2026 року вбачається, що 26 липня 2025 року на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 перераховано грошові кошти в розмірі 5 000 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №8169797 від 26 липня 2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає 18 847 грн. 50 коп., з якої: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 847 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками, 10 000 грн. - неустойка.
Відповідачка взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено.
18 березня 2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №18/03/26, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №8169797 від 26 липня 2025 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». 
Згідно витягу Реєстру боржників №1 від 18 березня 2026 року до договору факторингу №18/03/26, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №8169797 від 26 липня 2025 року складає 18 847 грн. 50 коп., з якої: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 847 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками, 10 000 грн. - неустойка.

08 жовтня 2025 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №7827449, який підписано відповідачкою одноразовим ідентифікатором AEn838.
Відповідно до п.п. 2.1-2.4, 18 кредитного Договору, сума позики - 5 000 грн.
Строк позики - 15 днів.
Процентна ставка - 0,01%. (фіксована), діє протягом строку договору, визначеного п.п. 2 п. 2 Договору.
Комісія - 13,36% від суми позики, зазначеної в п.п. 2.1 п. 2 Договору, що складає 668 грн.
Дата надання позики - 08 жовтня 2025 року. Дата повернення позики - 22 жовтня 2025 року, Денна процентна ставка 0,90%. Пеня - 5%/день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2615,32%. Орієнтовна загальна вартість позики - 5 675 грн.
У разі невиконання позичальником умов цього Договору (неповернення у встановлені умовами Договору строки суми позики), у випадку коли сума позики, зазначена в п. 2 Договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування коштами позики понад встановлений Договором строк позикодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2 Договору за кожен день такого понадстрокового користування, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. У разі невиконання позичальником умов цього Договору (неповернення у встановлені умовами Договору строки суми позики), у випадку коли сума позики, зазначена в п. 2 Договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування коштами позики понад встановлений Договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за ставкою, визначеною п. 2 Договору за кожен день такого понадстрокового користування, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.
Зазначене також підтверджується таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 кредитного договору №7827449 від 08 жовтня 2025 року.
Із квитанції ТОВ «ПрофітГід» №45993-33092-32314 вбачається, що 08 жовтня 2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 перераховано грошові кошти в розмірі 5 000 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №7827449 від 08 жовтня 2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає 15 675 грн., з якої: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 грн. - сума заборгованості за відсотками, 668 грн. - сума заборгованості за комісією, 10 000 грн. - пеня.
Відповідачка взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено.
20 лютого 2026 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20022026/4, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором 7827449 від 08 жовтня 2025 року, укладеним між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». 
Згідно витягу Реєстру боржників №1 від 20 лютого 2026 року до договору факторингу №20022026/4, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №8169797 від 26 липня 2025 року складає 15 675 грн., з якої: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 грн. - сума заборгованості за відсотками, 668 грн. - сума заборгованості за комісією, 10 000 грн. - пеня.
Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.
Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).
У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою.
Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.
Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Договір позики вважається безпроцентним, якщо:
1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін;
2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Положеннями статтей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов?язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання.
Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості відповідача за кредитними договорами, зокрема: 
- за кредитним договором №8169797 від 26 липня 2025 року становить 8 847 грн. 50 коп., з яких 5 000 грн. - тіло кредиту, 3 847 грн. 50 коп. - проценти за користування кредитом;
- за кредитним договором №7827449 від 08 жовтня 2025 року становить 5 675 грн., з яких: 5 000 грн. - тіло кредиту, 7 грн. - проценти за користування кредитом, 668 грн. - комісія, а всього 14 522 грн. 50 коп. та сумнівів у суду не викликає, коли доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості за тілом кредиту, відсоткам та комісії відповідачкою суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача.
Отже, пред`явлений позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Що стосується питання про стягнення з відповідачки пені/неустойки в розмірі 20 000 грн., зокрема за кредитним договорами: №8169797 від 26 липня 2025 року - 10 000 грн. та №7827449 від 08 жовтня 2025 року - 10 000 грн., яка нараховувалася ОСОБА_1 кредитором згідно п.п. 9.5 Договору №8169797 та п. 18 Договору №7827449, то суд зазначає наступне.
Так, з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який діє і донині.
Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
КЦС ВС в постанові від 11 липня 2024 року у справі № 727/1033/21 зазначив, що оскільки проценти - це плата за користування чужими грошима (ст. 1048 ЦК України), а згідно з положенням п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України з 24 лютого 2022 року нараховані відповідно до вимог ст. 625 ЦПК України інфляційні втрати підлягають списанню, правильними є висновки суду про стягнення з позичальника прострочених процентів за користування кредитними коштами (нараховані, але не сплачені) та інфляційних втрат за період до 23 лютого 2022 року.
Судом встановлено, що прострочення відповідачкою сплати платежів сталося під час дії воєнного стану, в той час, коли кредитор всупереч вимог Закону нараховував останній пеню/неустойку за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором в загальному розмірі 20 000 грн.
За таких обставин, оскільки вказану пеню/неустойку внаслідок невиконання зобов`язання нараховано позивачем під час дії воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем, а не стягненню з відповідачки.
Отже, нарахування відповідачці пені/неустойки в розмірі 20 000 грн. на вимогах Закону та наявних матеріалах справи не ґрунтуються, є безпідставними та недоведеними, а доводи відповідачки про це є слушними та заслуговують на увагу.
Відтак, враховуючи викладене, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню.
Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які згідно ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідачку.
На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268, 279, ЦПК України,
вирішив:
позовну заяву задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансової компанії «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 14 552 грн. 50 коп., а також судовий збір в розмірі 2 662 грн. 40 коп., а всього 17 214 (сімнадцять тисяч двісті чотирнадцять) грн. 90 (дев`яносто) коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Повне судове рішення складено 27 липня 2026 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, ЄДРПОУ - 35625014.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя