РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2026 р. | м. Рівне | №460/3514/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, 

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа № 460/3514/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач) про протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.09.2026 у справі № 460/3514/26 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме:
визнано протиправним та скасовано рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до пункту 2 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оформлене протоколом № 31 від 05.02.2026;
зобов`язано комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.02.2026 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 23 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і за результатами її розгляду прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні;
в задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.
11.09.2026 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 460/3514/26 про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.
За правилами пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Крім того, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина третя статті 252 КАС України).
З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження.
Визначаючись щодо наявності правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення, суд виходить із наступного.
Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).
За правилами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом з тим, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).
Проте, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначено частиною п`ятою статті 134 КАС України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).
Відповідно до частини сьомої статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, при оцінці розміру витрат суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та факти на підтвердження таких критеріїв (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг тощо).
При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд також враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, на підтвердження фактично понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано копії наступних документів:
1) ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1681558, виданий 26.02.2026;
2) договору про надання правової допомоги від 13.02.2026;
3) розрахунку гонорару (винагороди) за надання правової допомоги по Договору про надання правової допомоги від 13.02.2026;
4) акту виконаних робіт від 10.09.2026.
Суд встановив, що відповідно до пункту 1 Договору про надання правової допомоги від 13.02.2026 (далі - Договір), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «БАРІСТОР УКРАЇНА», в особі директора – адвоката Гороховської А.О. (за текстом договору - Адвокат) та ОСОБА_1 (за текстом договору - Клієнт), Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надати Клієнтові юридичну допомогу щодо супроводження судового процесу по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з пунктом 4 Договору, сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання Адвокатом правничої допомоги вказаної в Договорі у розмірі 15 0000 (п`ятнадцяти тисяч) гривень 00 коп. Гонорар сплачується протягом 3 (трьох) банківських днів після набрання рішення законної сили на підставі виставленого рахунку Адвокатом.
Відповідно до Акту виконаних робіт від 10.09.2026, Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «БАРІСТОР УКРАЇНА», а особі директора – адвоката Гороховської А.О., надано ОСОБА_1 наступні послуги, зокрема: надання правничої допомоги по судовій справі № 460/3514/26 згідно Договору про надання правової допомоги від 13.02.2026. Вартість робіт (наданих послуг) становить 15000,00 грн.
Суд зауважує, що справа вирішувалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Оцінюючи подані документи, якими позивач обґрунтовує фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 15000,00 грн не відповідає критерію співмірності, оскільки дана справа є справою незначної складності, по даній категорії адміністративних справ склалася усталена судова практика.
Також, суд враховує ту обставину, що позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Відтак, зважаючи на характер спірних правовідносин, приймаючи до уваги обставини цієї справи та процесуальний хід її розгляду, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 2000,00 грн, що відповідає принципам об`єктивності, справедливості та співмірності. 
Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Гороховської Альони Олександрівни, про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 460/3514/26, - задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн (дві тисячі гривень, 00 коп.).
У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 15 вересня 2026 року
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 

Суддя       Ольга ПОЛІЩУК