ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/757/22  Номер провадження 22-ц/814/1866/26 | Головуючий у 1-й інстанції Ситник О. В.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року | м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дряниця Ю.В., Чумак О.В.
за участю секретаря судового засідання Грицак А.Я. 
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Коваленка Ігоря Івановича, представника Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», на рішення Зінківського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2025 року (час ухвалення судового рішення з 16:09:53 (03.12.2025) до 09:25:49 (04.12.2025), дата виготовлення повного тексту рішення – 14 грудня 2025 року) у справі за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості активної і перетікань реактивної електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, та вартості проведення експертизи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року АТ «Полтаваобленерго» звернулось до суду з вказаним позовом, просило ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» вартість активної електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, в сумі 192 534 грн 91коп., вартості перетікань реактивної електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії в сумі 8 313 грн 33 коп., стягнути з ОСОБА_1 відшкодування за проведення електротехнічного дослідження в сумі 14 287 грн 20коп., стягнути з відповідача судовий збір в сумі 3 227 грн 03 коп.
Заявлені вимоги мотивувало тим, що 10 січня 2020 року представники АТ «Полтаваобленерго» на об?єкті споживача ОСОБА_1 – виробничі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , у присутності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зафіксували порушення обліку електроенергії, а саме п.2, 3,4 п.5.5, 5,9. 5.5, 5, 25, п.8.2.4. ПРРЕЕ п.11, 9, 1. П.11,9, 2 КСР - інші дії споживача, що призвели до зміни показів вимірювальної техніки.
На місці виявлення порушення складено акт про порушення №00001356 від 10.01.2020 року, представники споживача відмовилися від підпису, пристрій вимірювання вилучено і поміщено в сейф пакет.
31.01.2020 року за участю ОСОБА_1 проведено засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачем ПРРЕЕ та прийнято рішення про проведення експертизи пристрою.
Після отримання висновку експертизи за участю споживача ОСОБА_1 09.10.2020 року проведено засідання комісії з розгляду акту про порушення споживачем ПРРЕЕ і прийнято рішення: провести нарахування за 324 дні (підпункт 3 пункту 8.4.8 ПРРЕЕ) згідно з пунктом 8.4.2, 8.4.10 та за формулою 4 глави 8.4 ПРРЕЕ; визначений: обсяг 72 967 кВт. год та суму 192 534,91грн. (активна електроенергія, не облікована внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії); сума 8 313,33 грн. ( за перетікання реактивної електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії); розрахунок проводився з 21.02.2019 року по 10.01.2020 року, за 324 дні. 
ОСОБА_1 рахунки отримав 15.10.2020 року, але до цього часу оплати не здійснив.

Рішенням Зінківського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено за недоведеністю. 

В апеляційній скарзі адвокат Коваленко І.І., представник АТ «Полтаваобленерго», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги стверджується, що суд першої інстанції аргументував свої висновки лише тим, що на відеозаписі не зафіксований той факт, що високочастотний генератор був увімкнений за станом на початок перевірки, при цьому суд проігнорував показання свідків зі сторони позивача (осіб, які проводили перевірку), позбавив позивача можливості повторно допитати цих свідків задля з?ясування обставин, зафіксованих на відеозйомці, не врахував інші надані у справу позивачем докази, якими об?єктивно підтверджується факт позаоблікового споживання електроенергії. 

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий. 
Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу – без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Як вбачається з матеріалів справи, 10 січня 2020 року представники АТ «Полтаваобленерго», фахівці групи енергоаудиту ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та майстер виробничої дільниці Зіньківської філії ОСОБА_8 прибули на об`єкт споживача ОСОБА_1 - виробничі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), для проведення технічної перевірки вузла обліку.
Представники АТ «Полтаваобленерго» в присутності сина відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (особу встановлено - паспорт НОМЕР_2 ) та невістки відповідача - ОСОБА_9 зафіксували порушення обліку електроенергії, передбаченого п.2.3.4, п.5.5.5.9, п.5.5.5.25, п.8.2.4 ПРРЕЕ, п.11.9.1, п.11.9.2 КСР - інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки, що призвело до недообліку електричної енергії, а саме встановлено пристрій випромінювання електромагнітних полів, внаслідок чого спожита електроенергія не враховується (недораховується); пристрій випромінювання електромагнітних полів підключено до мережі 220В, провід з відгалуженням від пристрою розташований на корпусі лічильника №7937696; виявити порушення при контрольному огляді можливості не було, оскільки пристрій випромінювання електромагнітних полів є мобільним пристроєм.
На місці виявлення порушення складено акт про порушення №00001356 від 10.01.2020року.
Представники споживача відмовились від підпису, що підтверджується відеозйомкою, та власноручно написали - «відмова від проведення експертизи» та поставили свої підписи.
Пристрій випромінювання електромагнітних полів поміщено до сейфпакета та складено акт збереження речового доказу (акт підписаний ОСОБА_2 і ОСОБА_9 ), що є додатками до акту про порушення.
Другий примірник акту отримали ОСОБА_2 і ОСОБА_9 
31.01.2020 року за участі споживача ОСОБА_1 проведено засідання комісії з розгляду акта про порушення споживачем ПРРЕЕ та/або умов договору, на якому прийнято рішення провести експертизу в «Незалежному інституті судових експертиз».
АТ «Полтаваобленерго» звернулось до ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» щодо проведення експертного дослідження (вартість експертизи – 14 287 грн 20 коп.)
Згідно висновку експерта за результатами проведення електротехнічного дослідження № 9569 від 08.09.2020 року:
1. Пристрій в полімерному корпусі світло-сірого кольору, що наданий на дослідження разом з лічильником електричної енергії типу НІК - 2301 АПЗВ зав. №7937696 2016року випуску є високочастотним генератором з робочою частотою вихідного сигналу 545,611МГц, який за допомогою дипольної антени створює високочастотне випромінювання значної потужності.
2. При підключенні наданого на дослідження пристрою частотного випромінювання, який розміщений в полімерному корпусі світло-сірого кольору, до джерела змінного струму напругою 220В та частотою 50Гц, при положенні потенціометру регулювання потужності у положенні максимуму (крайнє праве положення) і при розміщенні його робочої частоти (коаксіального кабелю з відгалуженням) біля лицьової частини прозорої кришки лічильника електричної енергії типу ШК - 2301 АПЗВ зав. №7937696 2016року випуску, здійснюється високочастотний вплив на лічильник електричної енергії, а саме повне блокування обліку електроенергії на протязі всього періоду впливу.
3. Конструктивне виконання лічильника електричної енергії типу ШК - 2301 АПЗВ зав. №7937696 не передбачає наявність вбудованих датчиків магнітного поля і датчика електромагнітного випромінювання тому виявити будь-які сліди впливу від дії даного приладу частотного випромінювання на лічильник електричної енергії не представляється можливим.
09.10.2020 року за участі споживача ОСОБА_1 проведено засідання комісії з розгляду акта про порушення споживачем ПРРЕЕ та/або умов договору, на якому прийнято рішення: провести нарахування за 324 дні (підпункт 3 пункту 8.4.8 ПРРЕЕ) згідно з пунктом 8.4.2, 8.4.10 та за формулою 4 глави 8.4 ПРРЕЕ.
ОСОБА_1 підписав протокол засідання комісії по розгляду акта про порушення споживачем ПРРЕЕ №18 від 25.11.2021 року, зазначивши, що з протоколом не згідний (причину незгоди не вказав); розрахунок обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії і рахунок ОСОБА_1 не підписав.
Вищевказані документи направлені ОСОБА_1 листом з повідомленням про вручення (підтверджується фіскальним чеком та витягом з трекінгу відправлень, в якому заначено про отримання особисто 15.10.2020 року).
Згідно розрахунку обсяг електроенергії – 72 967 кВт. Год, сума – 192 534,91грн (активна електроенергія, не облікована внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії) і 8 313,33 грн (за перетікання реактивної електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії);
Розрахунок проводився з 21.02.2019 року по 10.01.2020 року, тобто за 324 дні.
ОСОБА_1 рахунки отримав 15.10.2020 року, але оплати не здійснив.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав свого обов`язку з доведення обґрунтованості заявлених позовних вимог, а саме позивачем не доведено, що ОСОБА_1 здійснював несанкціонований відбір електричної енергії з електромережі;
Суд звернув увагу, що пристрій (генератор) знаходився не поряд з лічильником, який належить АТ «Полтаваобленерго», а перебував поряд з лічильником електроенергії, який був встановлений  ОСОБА_1 для власного обрахунку спожитої електроенергії; висновком експерта від 08.09.2020 року №9569 не підтверджено застосування високочастотного генератора на перешкоджання обрахунку спожитої електроенергії. 
Наданий позивачем відеозапис не підтверджує втручання в облік спожитої електроенергії, натомість зафіксовано наявність такого приладу, який зберігався в ОСОБА_1 в окремому від лічильника місці, і вже після вмикання цього пристрою в електромережу працівниками АТ «Полтаваобленерго» вони звертають увагу, що під дією електровипромінювання цього пристрою зупиняється облік електричної енергії, тому суд зауважив, що сама наявність в ОСОБА_1 високочастотного генератора не підтверджує його використання відповідачем (том 1 а.с. 53 - відео диск, наданий стороною позивача) , також це не було встановлено висновком експертизи, інші докази що підтверджували позовні вимоги позивача суду не надані.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 

В акті про порушення (т.1 а.с.11), який складений 10 січня 2020 року, зазначено про порушення обліку електроенергії: п.2.3.4, п.5.5.5.9, п.5.5.5.25, п.8.2.4 ПРРЕЕ і п.11.9.1, п.11.9.2 КСР, а саме - інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки, що призвело до недообліку електричної енергії. 
ПРРЕЕ у редакції за станом на січень 2020 року передбачалося таке.
Пункт 2.3.4. Відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.
Відповідальним за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник.
Пункт 5.5.9. Споживач (основний споживач) відшкодовує учасникам роздрібного ринку збитки, виникнення яких пов`язане з вимушеним порушенням умов договору інших споживачів (субспоживачів) щодо обсягів постачання, показників якості електропостачання та/або договірної потужності, зумовлені діями та/або бездіяльністю споживача (основного споживача).
Пункт 5.5.5.25 відсутній. 
Пункт 8.2.4. У разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.
Кодекс систем розподілу у редакції за станом на січень 2020 року містив такі положення: 
пункт 11.9.1. Безобліковий відбір електричної енергії з системи розподілу, а також від технологічних мереж основного споживача не допускається.
пункт 11.9.2. Користувач повинен оперативно повідомляти ОСР про виявлення несанкціонованого відбору електричної енергії від мереж системи розподілу, у тому числі від технологічних електричних мереж основного споживача. 
Зі змісту наведених положень ПРРЕЕ і КСР, на які послалися представники АТ «Полтаваобленерго» в акті про порушення, такий вид порушення як інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки, що призвело до недообліку електричної енергії, не був передбачений вказаними нормативними актами.
Окрім того, в акті про порушення від 10 січня 2020 року зазначено, що «встановлено пристрій випромінювання електромагнітних полів, внаслідок чого спожита електроенергія не враховується (недораховується); пристрій випромінювання електромагнітних полів підключено до мережі 220В, провід з відгалуженням від пристрою розташований на корпусі лічильника №7937696».
Зазначені обставини суперечать відомостям, що містяться у переглянутому судом відеозаписі, який долучений до акта про порушення, з якого убачається, що виявлений пристрій був розміщений окремо у шафі поруч із лічильником і на час проведення перевірки цей пристрій не був під?єднаний до електромережі, а провід з розгалуженням від пристрою не був розташований на корпусі лічильника – саме представники АТ «Полтаваобленерго» увімкнули пристрій до мережі 220 В і розташували провід з розгалуженням від пристрою на корпус лічильника, демонструючи той факт, що увімкнений пристрій впливає на лічильник.
Отже, пояснення представників АТ «Полтаваобленерго», на які зроблене посилання в апеляційній скарзі, не узгоджуються із фактами, зафіксованими на відеозаписі, зробленому ними самими.
Тобто у межах розгляду цієї справи слід вважати доведеним належними і допустимими доказами той факт, що на території помешкання відповідача – споживача електричної енергії, виявлений пристрій частотного випромінювання, який повністю блокує облік електроенергії, але за певних умов, а саме підключення пристрою до джерела змінного струму напругою 220В та частотою 50Гц, при положенні потенціометру регулювання потужності у положенні максимуму (крайнє праве положення) і при розміщенні його робочої частоти (коаксіального кабелю з відгалуженням) біля лицьової частини прозорої кришки лічильника електричної енергії. 
Проте, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що споживач використовував цей пристрій задля блокування обліку електричної енергії. 
Надаючи оцінку вказаним обставинам, апеляційний суд враховує висновки, викладені у постанові ВС від 01 вересня 2022 (справа №920/801/21), згідно яких «…законодавство у сфері елекроенергетики не зобов`язує постачальника електричної енергії доводити факт можливості вчинення чи у який спосіб вчинено порушення. Постачальник має довести лише факт встановлення та передачі на збереження споживачу засобу обліку та, власне, сам факт виявлення порушення у вигляді неправильної роботи приладу обліку. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20.02.2019 у справі № 916/1375/18 та у постанові від 25.02.2020 у справі № 914/2128/17. 
Водночас підтвердження встановлення на прилад обліку споживача таких індикаторів, передача їх на збереження споживачу та підтвердження фіксації цими індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, свідчить про явні ознаки втручання споживача в параметри розрахункового приладу обліку з метою зміни його показів, що є порушенням ПРРЕЕ, і не потребує додаткового встановлення факту порушення споживачем ПРРЕЕ, оскільки цей факт підтверджується самим індикатором, яким зафіксовано вплив магнітного чи електричного полів. Близька за змістом правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 зі справи № 923/144/18, від 23.04.2019 зі справи № 917/904/18, від 10.03.2020 зі справи № 911/825/18.»
Отже, у справі №920/801/21 Верховний Суд, погоджуючись із рішенням апеляційного суду, яким задоволений позов оператора системи розподілу, висновував про те, що факт впливу на лічильник зафіксований індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, які вмонтовані у лічильник, тобто у справі доведений факт впливу на лічильник. 
У цій справі згідно висновку експерта: «Конструктивне виконання лічильника електричної енергії типу ШК - 2301 АПЗВ зав. №7937696 не передбачає наявність вбудованих датчиків магнітного поля і датчика електромагнітного випромінювання, тому виявити будь-які сліди впливу від дії даного приладу частотного випромінювання на лічильник електричної енергії не представляється можливим» (т.1 а.с.29).
Норми ПРРЕЕ і КСР не містять положень про формальний склад цивільного правопорушення – зберігання споживачем та/або виявлення у споживача пристрою, що потенційно здатен впливати на коректне функціонування лічильника, що є достатнім для покладення на споживача цивільної відповідальності у виді нарахування вартості обсягу недооблікованої електричної енергії. 
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог цивільного процесуального закону у частині позбавлення позивача можливості додатково допитати свідків – осіб, які складали акт про порушення від 10 січня 2020 року, не є істотними.
В апеляційній скарзі відсутні посилання на нові істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.
Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України та ухвалив законне і обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.367, ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Коваленка Ігоря Івановича, представника Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», залишити без задоволення.

Рішення Зінківського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 02 вересня 2026 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак