Головуючий у суді першої інстанції: Мозолевська О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 375/185/26
провадження № 33/824/2517/2026

2 червня 2026 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає на АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником Заліським Богданом Сергійовичем, на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 7 квітня 2026 року,-
В С Т А Н О В И В:

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 7 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.
Згідно із постановою судді, 6 січня 2026 року о 00 год 27 хв на вул. Лісовій, 2/2 в с. Троїцьке Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager Alcotest 7510». Результат тесту з показником 0,68% проміле. 
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Заліський Б.С. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. В апеляційній скарзі зазначає, зокрема про те, що рішення є безпідставним, необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсності.
Вказує, що працівники поліції не зазначили в протоколі про адміністративне правопорушення, яким саме транспортним засобом керував ОСОБА_1 , чим порушено вимоги статті 256 КУпАП.
Також в матеріалах справи міститься письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке виписане 6 січня 2026 року о 00 год 28 хв, тобто через одну хвилину після інкримінованого керування у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що таке письмове направлення є очевидно недопустимим доказом у справі.
Зазначає, згідно чеку «Drager Alcotest», огляд водія за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager Alcotest» проведено 6 січня 2026 року о 00 год 46 хв 43 сек, тобто після пропозиції пройти огляд у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння. Тобто працівники поліції спочатку направили водія на огляд до медичного закладу і лише після цього запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, чим порушено алгоритм дій, визначених у статті 266 КУпАП, що в силу частини 5 цієї статті є підставою для визнання такого огляду недійсним.
ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що також є порушенням. Відсутній безперервний відеозапис.
В судове засідання ні  ОСОБА_1 , ні його захисник адвокат Заліський Б.С. не з`явились. Про день, час та місце засідання суду захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокат Заліський Б.С. був повідомлений шляхом направлення судового повідомлення до його електронного кабінету.
Захисник адвокат Заліський Б.С. подав клопотання про розгляд справи за відсутності захисника. 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вимогами ст. 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до п. 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому згідно положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Так, приймаючи рішення про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 559859 від 6 січня 2026 року, складеного відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП; постанови про накладення адміністративного стягненняна ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕПР1 № 559859 від 6 січня 2026 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 6 січня 2026 року; роздруківку-чек газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» від 6 січня 2026 року, результат огляду позитивний - 0,68% (проміле); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду позитивний - 0,68% (проміле); рапорт поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Владислава Оверчука від 6 січня 2026 року та на дані відеозапису з нагрудних камер поліцейських (вміщені на лазерний компакт-диск), де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Визнаючи  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із встановленого та підтвердженого належними та допустимими доказами факту керування  ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Доводи захисника про те, що працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено транспортний засіб, яким керував  ОСОБА_1 , а тому протокол складений з порушенням вимог статті 256 КУпАП, є безпідставними.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи. Зазначена норма не містить вимоги про обов`язкове зазначення у протоколі марки чи державного номерного знака транспортного засобу як обов`язкової умови його дійсності.
При цьому з матеріалів справи достовірно встановлено, що  ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI», реєстраційний номер  НОМЕР_1 . Відомості про транспортний засіб містяться в матеріалах справи та не оспорювалися під час розгляду справи по суті. Відсутність або неповне зазначення окремих відомостей, які не перешкоджають встановленню події правопорушення, особи правопорушника та обставин справи, не свідчить про недійсність протоколу та не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення.
Посилання захисника на те, що письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння було складене 6 січня 2026 року о 00 год. 28 хв., тобто через одну хвилину після часу вчинення адміністративного правопорушення, а тому є недопустимим доказом, апеляційний суд також відхиляє.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність особи у його вчиненні. Сам по собі час оформлення направлення на медичний огляд не впливає на достовірність зафіксованого факту керування транспортним засобом та не спростовує результатів огляду на стан сп`яніння, проведеного із застосуванням спеціального технічного засобу.
Крім того, складення направлення через одну хвилину після виявлення правопорушення узгоджується із характером процесуальних дій працівників поліції та не свідчить про порушення порядку проведення огляду. Захисником не наведено жодних обставин, які б підтверджували недостовірність відомостей, що містяться у цьому документі, або свідчили про фальсифікацію доказів.
Не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до чеку приладу «Drager Alcotest» огляд проведено о 00 год. 46 хв. 43 сек., тобто після оформлення направлення на медичний огляд, що, на думку захисту, свідчить про порушення вимог статті 266 КУпАП.
Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Порядок проведення такого огляду також визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735.
З матеріалів справи вбачається, що огляд  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510» за його згодою, про що свідчать наявні у справі матеріали. Результат огляду становив 0,68 проміле. З таким результатом погодився, що підтверджується підписом на чеку «Drager Alcotest 7510» та будь-яких заперечень не надавав. 
Той факт, що направлення на медичний огляд було оформлено раніше, ніж проведено тестування на місці зупинки, сам по собі не свідчить про порушення процедури огляду. Стаття 266 КУпАП не містить положень, які б визнавали результати огляду недійсними виключно через послідовність оформлення окремих процесуальних документів. Вирішальне значення має дотримання встановленого законом порядку проведення огляду та забезпечення прав особи. Матеріали справи не містять даних про те, що  ОСОБА_1 заперечував проти проведення огляду на місці, не погоджувався з його результатами або був позбавлений можливості пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Відтак сам по собі час складання направлення не впливає на допустимість та належність результатів огляду.
Доводи захисника про те, що  ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 266 КУпАП особи, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами. Разом з тим відсторонення від керування є заходом забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення і не належить до елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Тому навіть за умови відсутності окремого документального підтвердження відсторонення від керування така обставина не спростовує факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не впливає на достовірність результатів проведеного огляду. Вказаний довід не свідчить про відсутність події чи складу адміністративного правопорушення.
Безпідставними є також доводи апеляційної скарги про відсутність безперервного відеозапису.
Згідно з частиною другою статті 266 КУпАП під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому положення статті 266 КУпАП не містять вимоги щодо обов`язкової наявності єдиного безперервного відеофайлу від моменту зупинки транспортного засобу до завершення оформлення адміністративних матеріалів.
Вирішальним є те, чи дають наявні відеозаписи можливість встановити обставини виявлення правопорушення, проведення огляду та його результати. Матеріали справи містять відеозапис, який підтверджує проведення огляду  ОСОБА_1 із застосуванням спеціального технічного засобу, фіксують його результат та узгоджуються з іншими доказами у справі. Сам по собі факт відсутності безперервного запису не свідчить про недопустимість наявних доказів та не спростовує встановлених судом обставин.
Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до формального тлумачення окремих процесуальних аспектів оформлення матеріалів справи та не спростовують встановленого судом факту керування  ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Суд першої інстанції належним чином дослідив усі наявні докази, дав їм правильну оцінку, повно і всебічно з`ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.
Керуючись статтями 284, 289, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану захисником Заліським Богданом Сергійовичем, залишити без задоволення.
Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 7 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І.Шкоріна