Справа № 513/1055/25 
Провадження № 2/513/512/26 

Саратський районний суд Одеської області

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року Саратський районний суд Одеської області у складі: 
головуючої судді Рязанової К.Ю., 
за участю: секретаря судового засідання Филипчук Л.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування при Хаджибейській районній адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька,
у с т а н о в и в:
у серпні 2025 року позивач звернулася до Саратського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю, без згоди батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2021 року до його розірвання за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2024 року, справа №521/13248/24, яке набрало законної сили 28 травня 2025 року та є чинним. Мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею та перебуває на її догляді, вихованні та утриманні. На утримання доньки та на її утримання відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що підтверджує доданими копіями виконавчих листів. Вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має у власності 1/4 частку цього житла. З нею проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батько ОСОБА_5 . До тепер ОСОБА_6 не зареєстрована за місцем проживання, оскільки для цього потрібна згода відповідача. Отримати до тепер таку згоду вона не змогла, з двох причин: по-перше, ОСОБА_2 є військовослужбовцем, виконує завдання по захисту країни, тому не може приїхати до м. Одеси для надання письмової згоди, по-друге, ОСОБА_2 майже припинив з нею та їхньою донькою будь-які контакти, оскільки на цьому наполягає його теперішня співмешканка. Вона намагалася домовитися з відповідачем про направлення ним письмового дозволу поштою, але відповідач, з невідомих їй причин, ухиляється від надання такою згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини. Зареєструвати дитину за місцем проживання це обов`язок, а не право її батьків. Виконати цей обов`язок вона не має можливості у позасудовому порядку. З огляду на відмову органу реєстрації проживання, вона вимушена захищати права своєї малолітньої дитини у судовому порядку. Відсутність реєстрації місця проживання її неповнолітньої доньки за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію прав, гарантованих Конституцією за законом України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Пред`явлена позовна заява в силу ч. 1 ст. 185 ЦПК України ухвалою суду від 02 вересня 2025 року була залишена без руху, оскільки вона була подана з порушенням ст. ст. 175, 177 ЦПК України.
Для усунення недоліків позовної заяви судом був установлений строк в межах якого позивач мала усунути недоліки.
У зв`язку з тим, що позивач у встановлений судом строк не усунула зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви, то в силу наведеної ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовна заява ухвалою судді від 10 жовтня 2025 року була повернута позивачу. 
03 лютого 2026 року з Одеського апеляційного суду надійшла цивільна справа № 513/1055/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування при Хаджибейській районній адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, після закінчення апеляційного провадження.
Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 10 лютого 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування при Хаджибейській районній адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.
Цивільну справу ухвалено розглядати у загальному позовному провадженні. Підготовче засідання призначено на 10 березня 2026 року о 13:45 годині з викликом сторін та третьої особи.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 10 березня 2026 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування при Хаджибейській районній адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька. Призначено справу до судового розгляду по суті на 29 квітня 2026 року на 15:30 годину, в приміщенні Саратського районного суду Одеської області, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.
Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача. В своїй заяві зазначила про те, що відсутність заперечень проти заявленого позову з боку відповідача та його ігнорування судового процесу, вважає обставинами, що свідчать про відсутність у відповідача будь-яких аргументів проти викладених у позові обставин та заявлених нею вимог. До тепер, через протидію батька дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не має місця реєстрації. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи, орган опіки та піклування при Хаджибейській районній адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради будучи належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання, до суду не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника, просили прийняти рішення в інтересах дитини.
Відповідачу ОСОБА_2 , судові виклики надсилались за адресою його місця проживання, та зареєстрованою у встановленому законом порядку, але на адресу суду повертались конверти з відміткою адресат відсутній. 
Разом з тим, про день, час та місце проведення судового засідання, відповідач був належним чином повідомлений за допомогою підсистеми «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку електронного документу у вигляді «Судова повістка» до електронного кабінету – 02.07.2026 4:30:30:13. 
Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади.
У встановлений судом строк відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив не надала, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, з урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані матеріали і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 16 липня 2021 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрував шлюб 16 липня 2021 року з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 1528. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 .
ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23 серпня 2023 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). 
Постановою Одеського апеляційного суду від 28 травня 2025 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2024 року залишено без змін. З постанови вбачається, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 16 липня 2021 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №1528 - розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище « ОСОБА_9 », відповідачці – « ОСОБА_9 ».
Відповідно до копії виконавчого листа № 521/1653/24 виданого 15 травня 2024 року Малиновським районним судом м. Одеси, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06 лютого 2024 року й до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сформованого 18 листопада 2024 року державним виконавцем Саратського ВДВС у Білгород-Дністровському районі Одеської області ПМУМЮ (м.Одеса) Долгорук А.О., боржник ОСОБА_2 станом на 18 листопада 2024 рік має заборгованість у розмірі 43345,58 грн.
Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 19 вересня 2014 року виданого Департаментом міського господарства Одеської міської ради, яким посвідчено, що кімната у гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на правах приватної, спільної (сумісної або часткової) власності: ОСОБА_5 , та членам його сім`ї: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , в рівних частках. Загальна площа кімнати у житловому блоці у гуртожитку становить 33,90 кв.м.. Свідоцтво видане згідно розпорядження від 19 вересня 2014 року №240569, та зареєстровано у реєстрову книгу за № 3-30128.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 32032788, ОСОБА_12 належить 1/4 частка на праві приватної спільної часткової власності, об`єкт нерухомого майна: кімната у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини від 08 серпня 2025 року, Департаментом адміністративних послуг Одеської міської ради відмовлено ОСОБА_1 у реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості. 
Судом був досліджений аудиозапис розмови, який був наданий позивачем на флеш носії, з якого встановлено, що позивач ОСОБА_1 просить у відповідача ОСОБА_2 дозвіл на реєстрацію дитини, та роз`яснює порядок, як це можливо зробити, без його фізичної присутності в ЦНАП. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини.
Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Згідно з ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.
Згідно з вимогами частини 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
За вимогами ст. ст. 6, 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02 березня 2016 року № 207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Згідно п. 21-2 Правил реєстрації місця проживання, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами згода батьків на реєстрацію місця проживання дитини віком до 14 років підтверджується їх кваліфікованими електронними підписами або засвідчується кваліфікованим електронним підписом нотаріуса.
Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02 березня 2016 року № 207, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Згідно з вимогами ст. 155 СК України, здійснення батьківських прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
При цьому, згідно до приписів ч. ч. 2 - 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закон України «Про охорону дитинства»).
При цьому, як визначено ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
При цьому, переміщення або утримування дитини розглядаються як незаконні, якщо: при цьому порушуються права піклування про дитину, що належать будь - якій особі, установі або іншому органу, колективно або індивідуально, відповідно до законодавства держави, у якій дитина постійно мешкала до переміщення або утримування; та у момент переміщення або утримування ці права ефективно здійснювалися, колективно або індивідуально, або здійснювалися б, якби не переміщення або утримування.
Отже, сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків у всіх правах і обов`язках відносно своїх дітей.
Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.
Аналізуючи вищенаведене, можливо зазначити, що реєстрація дитини за її фактичним місцем проживання та фактичним місцем проживання матері буде повністю відповідати інтересам дитини, а відсутність згоди батька порушує її право на вільне пересування, відпочинок, оздоровлення та навчання.
Частиною першою статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
У даному випадку відповідачем не були спростовані докази надані позивачкою, про те, що немає інших підстав для проведення реєстрації малолітньої дитини.
Отже позовні вимоги щодо надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання малолітньої дитини, суд вважає такими, що підлягають задоволенню, що будуть відповідати інтересам малолітньої дитини.
Частинами 1 - 3 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як встановлено судом, за відсутності письмової згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини, позивач позбавлена можливості зареєструвати місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Підстав для наявності обставин щодо унеможливлюють реєстрацію дитини по місцю проживання матері, судом не встановлено.
З огляду на викладене, виходячи з інтересів самої дитини, враховуючи, на даний час проживання дитини саме з матір`ю, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, суд вважає за доцільне позовні вимоги про надання дозволу на здійснення реєстрації місця проживання дитини без згоди батька, задовольнити в повному обсязі.
Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 150, 154, 155 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 247, 263 265, 280 282, 354 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування при Хаджибейській районній адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька – задовольнити.
Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 29 липня 2021 року органом 5114, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Третя особа, Орган опіки та піклування при Хаджибейській рійонній адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради: код ЄДРПОУ: 26303175, адреса: вул. Генерала Петрова, 22, м. Одеса. 
Повний текст рішення складений 08 липня 2026 року. 

Суддя К. Ю. Рязанова