ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2026 Справа № 917/941/26 
м. Полтава
Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали за позовною заявою Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» (адреса: вул. Молодіжна, 8, м. Горішні Плавні, Кременчуцький район, Полтавська область, 39801, ЄДРПОУ 13940851)
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Басок Олени Михайлівни (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 226 555,98 грн заборгованості за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021
Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.
Процесуальні дії суду. 12.05.2026 до Господарського суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2026 для розгляду даної справи визначено суддю Пушка І.І.
Ухвалою від 14.05.2026 позовна заява була залишена без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України. Позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви - 3 дні з моменту вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
18.05.2026 суд отримав від позивача заяву про усунення недоліків.
Ухвалою від 22.05.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду, та для подання заперечень – до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.
Ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду; засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача.
Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду в електронній формі була направлена до Електронного кабінету позивача та отримана 22.05.2026.Відповідачу вказана ухвала направлялась поштою на зареєстровану адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак була повернута органом зв`язку як неотримана адресатом.
Відповідно до ч.7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Верховний Суд звертав увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-6).
Отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Крім того, у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 № 906/587/17 зроблено висновок, що сам факт не отримання адресатом кореспонденції яка надсилалась на належну адресу та повернулась у зв`язку з нетриманням її адресатом не зумовлено об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.
Всі ухвали суду у справі № 917/941/26, в яких відображався хід розгляду справи були оприлюднена в Державному реєстрі судових рішень.
На офіційному сайті Господарського суду Полтавської області суд 10.06.2026 розміщував відповідне оголошення про розгляд цієї справи.
Отже, сторони про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Інших заяв чи клопотань від сторін не надходило.
У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач не оплатив заборгованість, яка виникла у зв`язку з неповною сплатою за послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді за період з жовтня 2021 року по січень 2026 року включно, які надавалися позивачем відповідачу за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води від 01.11.2021, в орендованому нежитловому підвальному приміщенні загальною площею 208,92 кв.м з окремим входом в багатоквартирному житловому будинку № 20 по вул. Миру в м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав. 
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Предметом господарської діяльності позивача, Комунального виробничого підприємства "Теплоенерго", м. Горішні Плавні, згідно з пунктом 2.2 його Статуту є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, надання послуг споживачам міста Горішні Плавні з централізованого постачання гарячої води та опалення, укладення договорів із споживачами на постачання теплової енергії і гарячої води.
Позивач є виконавцем житлово-комунальної послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води згідно з частиною 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189 від 09.11.2017 року зі змінами та доповненнями.
Згідно наявних в матеріалах справи доказів, відповідач орендує нежитлове приміщення за адресою: вул. Миру, 20 в м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області, площею 208,92 м2, про що свідчать договір №30-ПА оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 22.10.2021, акт приймання-передачі нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 22.10.2021 (а. с. 28-36).
Строк Договору оренди 4 роки 11 місяців з дати набрання чинності цим договором.
Згідно п.6.5 Договору оренди Орендар вживає заходів для укладення із виконавцями комунальних послуг договорів на постачання відповідних комунальних послуг протягом місяця з моменту укладення цього договору. Орендар зобов`язаний надати Балансоутримувачу копії договорів, укладених із виконавцями комунальних послуг.
КВП "Теплоенерго" м. Горішні Плавні забезпечує послугами з постачання тепловою енергії на опалення та постачання гарячої води, зокрема житловий будинок по вул. Миру, 20 в м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області, в якому знаходиться орендоване відповідачем нежитлове приміщення.
01.05.2021 року, набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг" яким були внесені зміни до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", зокрема до ст. 13, якими передбачене запровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.
У зв`язку з цим позивач - виконавець послуг опублікував індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води на своєму офіційному вебсайті 01.10.2021 року.
За умовами п. 1 Індивідуальних договорів про надання послуг від 01 листопада 2021 (далі - Індивідуальні договори; а. с. 39-46) вони являються публічними договорами приєднання, які встановлюють порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.
Відповідно до п. 5 індивідуальних договорів про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 року виконавець (позивач) зобов`язався надавати послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу у строки і на умовах, що визначені договором.
Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та складається з обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо, частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.
Згідно п. 5 індивідуальних договорів про надання послуги з постачання гарячої води від 01.11.2021 року виконавець (позивач) зобов`язався надавати послугу відповідної якості, а споживач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, що визначені договором.
Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу гарячої води, спожитої у будинку, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".
Витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) визначаються та розподіляються відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі - Мотодика розподілу).
Витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) розподіляються на всіх споживачів, у тому числі тих, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.
Крім цього, відповідно до умов Індивідуальних договорів:
виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за 10 днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів (п. 33 Індивідуальних договорів);
споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом , що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу ( п. 34 Індивідуальних договорів);
у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01% суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу (п. 45 Індивідуальних договорів).
Так, житловий будинок по вул. Миру, 20 в м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії, водо лічильником гарячої води, що підтверджується копіями акту приймання вузла обліку теплової енергії, акту приймання на абонентський облік водо лічильника гарячої води.
На підтвердження забезпечення послугами з теплопостачання вказаного будинку позивачем надано копії актів готовності до опалювального періоду з вересня 2021 по липень 2025.
Крім цього, в матеріалах справи наявні розпорядження міського голови Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про початок опалювального сезону 2021-2022, 2022-2023, 2023-2024, 2024-2025, 2025 - 2026 та про відключення опалення у вказаних опалювальних сезонах (а. с. 52-60).
Отже, відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, що постачаються позивачем у справі.
Відповідач не прийняв рішення про вибір моделі договірних відносин та відповідно з 01.10.2021 року не звертався до позивача щодо укладення відповідного договору.
Таким чином на теперішній час між позивачем та відповідачем діючими вважаються вищевказані Індивідуальні договори.
Нарахування відповідачу за період листопад 2021 р,- січень 2026 р. включно по індивідуальним договорам про надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води здійснювались за послугу з постачання теплової енергії, обсяг теплової енергію на забезпечення функціонування ВСО / загально будинкові потреби опалення (зміна назви послуги на підставі змін законодавчих актів), за послугу з постачання гарячої води, обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання, абонентське обслуговування за надання послуги з постачання теплової енергії, абонентське обслуговування за надання послуги з постачання гарячої води.
За період жовтень 2022 р. - січень 2026 р. включно відповідачу нараховувався обсяг небалансу споживання гарячої води, що є різниця між показаннями вузла комерційного обліку та обсягом гарячої води, визначеним як сума показань вузлів розподільного обліку у будівлі/будинку, усі приміщення якої оснащені вузлами розподільного обліку.
З наданих позивачем доказів вбачається, що надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води здійснювалося за тарифами, затвердженими рішеннями Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради:
- з серпня 2023 року по вересень 2023 року - за рішенням № 293 від 26.10.2021;
- з жовтня 2023 року по вересень 2024 року - за рішенням № 213 від 12.09.2023;
- з жовтня 2024 року по вересень 2025 року - за рішенням № 254 від 13.08.2024.
- з жовтня 2025 по вересень 2026 року - за рішенням № 221 від 09.09.2025.
Наказами КВП "Теплоенерго" м. Горішні Плавні встановлені розміри плати за абонентське обслуговування за індивідуальними договорами про надання послуги та включає витрати виконавця на укладення договору про надання комунальної послуги , здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахування та стягнення плати за спожиті комунальні послуги, обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку теплової енергії та виконання інших функцій (а. с. 69-73).
Загальна площа орендованого нежитлового приміщення Відповідача складає 208,92 м. кв., опалювальна площа складає 208,92 м. кв. В нежитловому підвальному, вбудовано- прибудованому приміщенні Відповідача з окремим входом у багатоквартирному житловому будинку система опалення та гарячого водопостачання є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання житлового будинку, в якому воно розташоване.
Нарахування відповідачу вартості спожитої ним теплової енергії здійснювалося з врахуванням актів зняття показів теплових лічильників, актів зняття показань лічильників гарячої води (а. с.130 - 168) та площі приміщення, яке орендує відповідач.
На підставі здійснених позивачем розрахунків споживання тепла за показниками теплових лічильників (а. с. 107-122) позивач виставляв відповідачу рахунки на оплату (а. с. 86-105), про отримання яких нарочно свідчить підпис на відповідному рахунку уповноваженої особи відповідача. Доказів протилежного відповідачем не надано.
Отже, за період жовтня 2021 року по січень 2026 нарахування і розрахунки за теплову енергію здійснювалися на підставі Індивідуальних договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води від 01.11.2021.
З наданих позивачем доказів вбачається, що правовою підставою для нарахування послуг відповідачу позивачем є Закон України «Про житлово-комунальні послуги» №2189YIIІ від 09.11.2017 зі змінами та доповненнями, Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» №2119 від 22.06.2017 зі змінами та доповненнями, Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг із змінами та доповненнями, внесеними наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.12.2021 рокуза№358 - наказ №315 від 22.11.2018 р. Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово – комунального господарства України (далі Методика розподілу), Правила, діючі індивідуальні договори про надання послуги.
Згідно з Методикою розподілу - розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.
Позивач вказує, що розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (тепло лічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених на опалювальних приладах опалювальних приміщень.
Згідно пояснювальної записки до робочого проекту РП.2015 ТМ 3 з реконструкції інженерних вводів житлових будинків з установкою вузла обліку теплової енергії в житловому будинку по вул. Миру, буд.20, м. Горішні Плавні перекладний коефіцієнт на показання лічильника теплової енергії при вимірі в Ккал з урахуванням теплових втрат у трубопроводах від лінії розмежування до встановлення лічильника теплової енергії становить 1,009.
Позивач вказує, що за спірний період Позивачем нараховано 209 670,20 грн за отримані послуги, Відповідач сплатив 1 584,14 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1272 від 17.12.2021 (а. с. 106).
Станом на 01.02.2026 року Відповідач має заборгованість перед Позивачем в розмірі 208 086,06 грн., у зв`язку з несплатою за послугу теплової енергії на гаряче водопостачання за період з жовтня 2021 р, за послугу з постачання теплової енергії, обсяг теплової енергію на забезпечення функціонування ВСО / загально будинкові потреби опалення, за послугу з постачання гарячої води, обсяг небалансу споживання гарячої води, обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання, абонентське обслуговування за надання послуги з постачання теплової енергії, абонентське обслуговування за надання послуги з постачання гарячої води, обсяг небалансу споживання гарячої води за період жовтень 2022 - січень 2026 включно.
Станом на момент розгляду справи судом, заборгованість відповідача за поставлену теплову енергію до приміщення, яке він орендує, залишилася не погашеною.
Викладене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду, який розглядається у даній справі.
Розглянувши матеріали даної справи та доводи позивача, господарський суд приходить до висновку про те, що взаємовідносини між сторонами спору з 01.11.2021 регулюються Індивідуальними договорами про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830.
Так, відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України від 09.11.2017 № 2189 "Про житлово-комунальні послуги" (надалі - Закон).
Відповідно до статей 5, 12 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема - послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.
Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.
Індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст. 1 Закону).
У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такий договір вважається укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги (ч. 5 ст. 13 Закону).
Так, з обставин справи вбачається, що тексти Індивідуальних договорів було розміщено на офіційному сайті позивача (п. 2.5. цього рішення).
Зазначені Індивідуальні договори є публічними договорами приєднання, які встановлюють порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води індивідуальному споживачу.
Ці договори укладаються сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Дані договори є публічними договорами приєднання, які набирають чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті http://teplo-hp.in.ua. Виконавець має право змінити умови договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на офіційному сайті підприємства (п. 1-3 Індивідуальних Договорів).
Враховуючи викладене, слід зазначити, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).
Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору, в тому числі, шляхом розміщення інформації чи документу у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (ст. 641 ЦК України).
Отже, враховуючи факт опублікування текстів договорів на власному офіційному веб-сайті, суд приходить до висновку, що позивач зробив офіційну пропозицію про укладення Індивідуальних договорів.
Водночас, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ст. 642 ЦК України).
В свою чергу, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги (п. 4 Індивідуальних Договорів).
Таке ж положення містить п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022).
Отже, належними обставинами на підтвердження укладення відповідного договору мають бути будь-які з перелічених дій: підписана споживачем (боржником) заява-приєднання, сплата рахунку за надані послуги чи факт отримання послуги.
Крім того, відповідно до п. п. 17, 19, 20 Правил користування тепловою енергією, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198 (надалі Правила ПКТЕ), для обліку, відпуску та споживання теплової енергії застосовуються прилади комерційного обліку, що відповідають вимогам законодавства про метрологію і метрологічну діяльність. Після технічного огляду вузла обліку теплопостачальна організація видає акт про його прийняття в експлуатацію.
Споживач за показами вузла обліку визначає обсяг спожитої теплової енергії та параметри теплоносія і заносить ці дані до журналу обліку споживання теплової енергії. Облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці.
Так, з огляду на відсутність в матеріалах даної справи будь-яких доказів, що підтверджують подання відповідачем заяви-приєднання, та, водночас, враховуючи обставини справи, зокрема:
- забезпечення позивачем будинку за адресою: місто Горішні Плавні, вул. Миру, 20, тепловою енергією від системи централізованого теплопостачання;
- ведення позивачем обліку теплової енергії у вказаному будинку,
суд приходить до висновку про доведеність факту приєднання відповідачем до Індивідуальних договорів.
З наявних у матеріалах справи доказів вбачається факт отримання відповідачем послуг за період з листопада 2021 року по січень 2026 року за Індивідуальними договорами на загальну суму 209 670,20 грн.
При цьому, відповідач не здійснив повністю плати з отримані послуги, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 208 086,06 грн.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. ст. 525, 526 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Щодо Індивідуальних договорів, то ними погоджено здійснення споживачем оплати за надані послуги (в т. ч. абонентської плати) щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (п. 34 спірних договорів).
Враховуючи відсутність будь-яких доказів з боку відповідача на підтвердження оплати заборгованості у розмірі 208086,06 грн, суд приходить до висновків про порушення відповідачем умов Індивідуальних договорів.
Таким чином, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає саме ця сума основного боргу.
Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача в зв`язку із неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором пеню, 3% річних та інфляційні втрати.
Зокрема, на підставі п. 45 індивідуальних договорів, позивачем нарахована пеня в розмірі 0,01% суми боргу за кожен день прострочення яка складає 549,97 грн (загальний період нарахування з 01.05.2025 по 28.04.2026, розрахунок пені додано до матеріалів позовної заяви); згідно ст. 625 ЦК України у зв`язку з невиконанням зобов`язання з оплати за відпущену теплову енергію та отримання послуги гарячого водопостачання позивачем нараховано 3 % річних в розмірі 4196,84 грн (загальний період нарахування з 01.03.2024 року по 28.04.2026 року) та втрати від інфляційних процесів в розмірі 13723,11 грн (загальний період нарахування з березня 2024 року по березень 2026 року (розрахунки 3 % річних та інфляційних додано до матеріалів позовної заяви).
Як унормовано приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
При цьому слід зауважити, що у випадках порушення грошового зобов`язання суд не має правових підстав приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 Цивільного кодексу України) або на відсутність вини (статті 614, 617 Цивільного кодексу України).
За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, а 3% річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання, і за своєю правовою природою вони є самостійними від неустойки способами захисту, цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань, а не штрафною санкцією.
Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.
Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.
Такий же розмір пені встановлено за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
Відповідно до пунктів 45 Індивідуальних договорів, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01% суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.
Перевірка правильності розрахунку 3 % річних, інфляційних та пені здійснена за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга: закон", а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 30.09.2025 року у справі №927/1431/23.
Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що такі розрахунки є арифметично правильними, обґрунтованими та відповідають вимогам законодавства.
Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.
Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 208086,06 грн основної заборгованості, 549,97 грн пені, 4196,84 грн 3 % річних та 13723,11 грн втрат від інфляційних процесів підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 129, 231, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, , суд
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Басок Олени Михайлівни (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» (адреса: вул. Молодіжна, 8, м. Горішні Плавні, Кременчуцький район, Полтавська область, 39801, ЄДРПОУ 13940851): 208086,06 грн основної заборгованості, 549,97 грн пені, 4196,84 грн 3 % річних, 13723,11 грн втрат від інфляційних процесів, 3 398,34 грн витрат на сплату судового збору.
3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.
Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. 
Суддя І.І. ПУШКО