ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/241/26
Провадження №2/338/488/26
09 липня 2026 року селище Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Куценка О. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду селища Богородчани цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:

16 лютого 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №350180166 від 17 лютого 2022 року в розмірі 28 157 грн 80 коп., а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 лютого 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №350180166 в електронній формі. Позивач зазначає, що кредитний договір укладено відповідно до вимог цивільного законодавства та Закону України «Про електронну комерцію» шляхом реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, подання заявки на отримання кредиту, ознайомлення з умовами кредитування та підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV654CM. За умовами договору кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії з кредитним лімітом у розмірі 22 000 грн. Перший транш у розмірі 10 000 грн мав бути наданий відповідачу одразу після укладення договору. У межах установленого кредитного ліміту відповідач також мав право отримувати другий та наступні транші. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання та 17 лютого 2022 року перерахував на платіжну картку, зазначену відповідачем під час укладення договору, кредитні кошти трьома платежами: 10 000 грн, 10 000 грн та 2000 грн, а всього - 22 000 грн. Однак відповідач своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконав, унаслідок чого виникла заборгованість.
Позивач також зазначає, що право грошової вимоги за вказаним кредитним договором послідовно відступалося на підставі договорів факторингу: від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», у подальшому до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а потім до ТОВ «ФК «ЕЙС».
За розрахунком позивача заборгованість відповідача становить 28 157 грн 80 коп., з яких: 22 000 грн - заборгованість за основною сумою кредиту; 6157 грн 80 коп. - заборгованість за процентами; 0 грн - штрафні санкції.
У зв`язку з наведеним позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Ухвалою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо належності відповідачу платіжної картки, фінансового номера телефону та зарахування на його рахунок кредитних коштів.
Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових документів за зареєстрованим місцем його проживання. Відзиву на позовну заяву, доказів погашення заборгованості, власного розрахунку боргу або інших заяв і клопотань від відповідача до суду не надійшло.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд відповідно до статей 280-282 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Судом установлено, що 17 лютого 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №350180166 в електронній формі. 
Відповідно до пункту 2.1 договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в межах кредитного ліміту на суму 22 000 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним відповідно до умов договору, додатків до нього та Правил надання грошових коштів у позику.
Згідно з пунктом 2.3 договору перший транш у розмірі 10 000 грн надавався позичальнику одразу після укладення договору. Пунктами 2.4, 2.5 договору передбачено право позичальника протягом дисконтного періоду отримувати другий та наступні транші в межах кредитного ліміту, а загальна сума кредиту складається із сум усіх отриманих позичальником траншів.
Договором установлено тридцятиденний дисконтний період кредитування, а дату повернення кредиту за первісними умовами визначено 19 березня 2022 року.
Водночас пунктами 7.2.2 та 11.3 договору передбачено, що в разі продовження користування кредитними коштами після закінчення дисконтного періоду строк повернення основної суми кредиту переноситься на один календарний день щоразу, коли платіж не надходить, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду. Факт подальшого користування кредитом визначено сторонами як відкладальну обставину, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії.
Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV654CM.
Із заявки на отримання грошових коштів у кредит від 17 лютого 2022 року вбачається, що відповідач зазначив свої прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, РНОКПП, дату народження, місце проживання, електронну адресу, фінансовий номер телефону НОМЕР_1 , а також номер платіжної картки НОМЕР_2, на яку мали бути перераховані кредитні кошти.
Відповідно до статей 626, 627, 638 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов, а договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Згідно зі статтями 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися в електронній формі та вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в електронному документі, а волю сторін виражено за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом направлення однією стороною оферти та її акцепту іншою стороною. Електронний договір, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного в письмовій формі.
Наданими суду доказами підтверджується, що відповідач зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, зазначив персональні та контактні дані, подав заявку на отримання кредиту, ознайомився з умовами кредитування та підписав договір одноразовим ідентифікатором.
Отже, суд дійшов висновку, що кредитний договір №350180166 від 17 лютого 2022 року укладено сторонами в установленій законом формі та він створив для сторін взаємні цивільні права й обов`язки.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підтвердження перерахування кредитних коштів позивачем подано платіжні документи, відповідно до яких 17 лютого 2022 року на платіжну картку НОМЕР_2 були направлені: 10 000 грн - згідно з платіжним дорученням №41b39330-e3f1-4416-8a9b-7f47014f77ff; 10 000 грн - згідно з платіжним дорученням №f65b3ef9-4f7a-4ccb-aa8f-e0f8b99869c4; 2000 грн - згідно з платіжним дорученням №7025adf9-a65d-435a-af9d-21707ff68f8a.
Факт належності платіжної картки відповідачу та зарахування на неї кредитних коштів також підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» від 15 червня 2026 року №20.1.0.0.0/7-260611/48551-БТ, який надійшов на виконання ухвали суду. Зі змісту зазначеного листа вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , якій відповідає рахунок IBAN НОМЕР_3 та 17 лютого 2022 року на вказаний рахунок було зараховано 2000 грн та двічі по 10 000 грн, тобто загалом 22 000 грн. Також з листа вбачається, що номер телефону НОМЕР_4 був фінансовим номером за цією карткою та містився в анкетних даних ОСОБА_1 .
Таким чином, дані заявки, кредитного договору, платіжних документів та банківська інформація узгоджуються між собою щодо особи позичальника, номера телефону, платіжної картки, рахунку, дати і сум зарахування кредитних коштів.
Зазначені докази є належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для висновку, що первісний кредитор виконав свій обов`язок і надав відповідачу кредитні кошти в загальній сумі 22 000 грн.
Відповідно до статей 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтями 610-612 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є його порушенням, а боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо не виконав його в установлений договором строк.
Доказів повернення отриманих кредитних коштів відповідачем не подано. Відсутність платежів відповідача також відображено в розрахунках заборгованості первісного та наступного кредиторів.
Щодо заборгованості за процентами
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором.
Умови щодо нарахування та сплати процентів визначено договором кредитної лінії, паспортом споживчого кредиту та Правилами надання грошових коштів у позику, з якими відповідач погодився під час укладення електронного договору.
З розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що станом на 5 травня 2022 року за кредитним договором обліковувалися 22 000 грн основної суми кредиту та 1304 грн 60 коп. процентів. Після переходу права вимоги до ТОВ «Таліон Плюс» проценти нараховувалися до 16 червня 2022 року, а їх загальний розмір разом із раніше нарахованими процентами становив 6157 грн 80 коп.
При цьому проценти заявлено до стягнення за період до 16 червня 2022 року, тобто в межах погодженого сторонами строку кредитування з урахуванням передбаченого пунктами 7.2.2 та 11.3 договору продовження строку дії кредитної лінії не більше ніж на 90 календарних днів після закінчення дисконтного періоду.
Подані розрахунки містять дати, суми щоденних нарахувань та їх коригувань, узгоджуються між собою, з умовами кредитного договору, випискою з особового рахунку та відомостями про перехід права вимоги.
Відповідач розрахунку заборгованості не спростував, власного контррозрахунку не подав і доказів сплати процентів суду не надав.
За таких обставин суд вважає доведеним існування заборгованості за процентами в розмірі 6157 грн 80 коп.
Щодо переходу права вимоги до позивача
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу клієнт відступає або зобов`язується відступити фактору право грошової вимоги до боржника, а предметом договору факторингу може бути як наявна вимога, так і вимога, яка виникне в майбутньому.
Матеріалами справи підтверджується послідовний перехід права грошової вимоги за договором №350180166 від 17 лютого 2022 року.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01.
На виконання цього договору 5 травня 2022 року сторонами підписано Реєстр прав вимоги №175, за яким до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №350180166.
23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №23/0224-01 та підписано Реєстр прав вимоги №1, відповідно до якого право грошової вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».
15 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №15/07/25-Е.
Відповідно до Реєстру боржників від 15 липня 2025 року та акта приймання-передачі Реєстру боржників право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №350180166 у загальній сумі 28 157 грн 80 коп. перейшло до позивача - ТОВ «ФК «ЕЙС».
Перехід права вимоги підтверджується договорами факторингу, витягами з реєстрів прав вимоги та Реєстру боржників, актом приймання-передачі Реєстру боржників, а також документами щодо фінансування факторингових операцій.
Досліджені судом докази узгоджуються між собою та підтверджують набуття позивачем статусу нового кредитора у спірному зобов`язанні.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статті 1082 ЦК України неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не припиняє самого зобов`язання. У такому разі боржник має право виконати зобов`язання первісному кредитору, однак відповідач не надав доказів сплати боргу первісному або будь-якому з наступних кредиторів.
Згідно з випискою з особового рахунку станом на 26 грудня 2025 року заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «ЕЙС» становила 28 157 грн 80 коп., з яких 22 000 грн - основний борг та 6157 грн 80 коп. - проценти.
Відповідно до статей 12, 13, 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідач не подав доказів, які спростовували б факт укладення договору, отримання кредитних коштів, перехід права вимоги до позивача або заявлений розмір заборгованості.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач довів належними, допустимими та достатніми доказами факт укладення кредитного договору, надання відповідачу 22 000 грн кредитних коштів, порушення відповідачем зобов`язань та наявність заборгованості в загальному розмірі 28 157 грн 80 коп. 
За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо судових витрат
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2662 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у повному розмірі - 2662 грн 40 коп.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд виходить із такого.
Позивач просив стягнути з відповідача 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження зазначених витрат подано договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, додаткову угоду №25771043688 від 1 вересня 2025 року та акт приймання-передачі наданих послуг від 29 грудня 2025 року. Відповідно до наданого розрахунку вартість правничої допомоги складається з: вивчення матеріалів справи - 2 години, 1000 грн; складання позовної заяви - 2 години, 5000 грн; підготовки адвокатського запиту - 1 година, 500 грн; підготовки клопотань - 1 година, 500 грн.
Відповідно до статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката визначається умовами договору про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт і їх вартості.
Разом із тим під час розподілу судових витрат суд відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України враховує, чи пов`язані витрати з розглядом справи, а також чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним предмету спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, її складності та обсягу виконаної роботи. Суд розмежовує визначення розміру гонорару у правовідносинах між адвокатом і клієнтом та визначення тієї частини витрат, яка підлягає покладенню на іншу сторону спору. Укладений між позивачем та адвокатським бюро договір є обов`язковим для його сторін, однак не зумовлює автоматичного покладення всієї погодженої суми гонорару на відповідача.
Ця справа є малозначною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, стосується стягнення заборгованості за типовим електронним кредитним договором та не вимагала участі представника позивача в судових засіданнях, проведення експертиз, допиту свідків чи підготовки значної кількості індивідуальних процесуальних документів. Позовна заява значною мірою містить виклад усталених законодавчих положень щодо укладення електронних договорів та стандартний опис ланцюга відступлення права вимоги. Адвокатський запит і клопотання про витребування банківської інформації також мають типовий характер для цієї категорії справ.
Заявлена вартість складання позовної заяви в сумі 5000 грн за дві години роботи сама по собі становить значну частину ціни позову, тоді як загальна ціна позову складає 28 157 грн 80 коп. 
За таких обставин покладення на відповідача всієї суми заявлених витрат у розмірі 7000 грн не відповідало б критеріям розумності, обґрунтованості та пропорційності.
Ураховуючи характер спору, його складність, ціну позову, обсяг фактично наданої правничої допомоги та необхідність дотримання балансу інтересів сторін, суд визнає обґрунтованою і пропорційною суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 133, 137, 141, 247, 263-265, 274, 280-283 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №350180166 від 17 лютого 2022 року в загальному розмірі 28 157 (двадцять вісім тисяч сто п`ятдесят сім) грн 80 коп., з яких: 22 000 (двадцять дві тисячі) грн 00 коп. - заборгованість за основною сумою кредиту; 6157 (шість тисяч сто п`ятдесят сім) грн 80 коп. - заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів із дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених ЦПК України, не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 09 липня 2026 року.
Повне найменування та місцезнаходження учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: 02094, місто Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок 6, кабінет 13, код ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Суддя