ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/3528/25 

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання Ю.В.Капустіна, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1 , Київська область, м. Біла Церква, 
до 1) Приватного підприємства «БДЖІЛКА НЕ ГУДЕ», Київська область, м. Біла Церква, 
2) ОСОБА_2 , Київська область, м. Біла Церква 
3) Державного підприємства «СЕТАМ», м. Київ
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича, м. Біла Церква, Київська область
про витребування частки статутного капіталу та визнання недійсним електронного аукціону (торгів)

за участю представників:
від позивача – Венгаренко Т.А. 
від відповідача 2 – Артюхова М.М. 
від відповідача 1 – не з`явились
від відповідача 3 – не з`явились 
від третьої особи – не з`явились 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 б/н від 19.11.2025 року (вх. №7909 від 19.11.2025) (далі – позивач) до Приватного підприємства «БДЖІЛКА НЕ ГУДЕ» (далі – відповідач 1), ОСОБА_2 (далі – відповідач 2), Державного підприємства «СЕТАМ» (далі – відповідач 3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Приватний виконавець Київського виконавчого округу Сидорчук Андрій Анатолійович (далі – третя особа), про витребування частки статутного капіталу та визнання недійсним електронного аукціону (торгів).
Ухвалою суду від 08.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/3528/25; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 27.01.2026; залучено до участі у справі №911/3528/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича; клопотання позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. докази. 
До суду через систему “Електронний суд” від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву б/н від 22.12.2025 року (вх. №17887/25 від 22.12.2025).
До суду через систему “Електронний суд” від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 2 б/н від 26.12.2025 року (вх. №18080/25 від 29.12.2025).
Відповідачі 1, 3 та третя особа, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання 27.01.2026 року не з`явились. 
До суду від відповідача 1 надійшов відзив б/н від 20.02.2026 (вх. №946/26 від 24.02.2026) та клопотання б/н від 20.02.2026 (вх. №947/26 від 24.02.2026) про залучення до участі у справі в якості третьої особи – приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Мачковського Віталія Сергійовича. 
До суду через систему “Електронний суд” від відповідача 2 надійшли заперечення на відповідь на відзив відповідача 2 №2 від 02.03.2026 року (вх. №3561/26 від 03.03.2026).
Відповідачі 1, 3 та третя особа, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання 03.03.2026 року не з`явились. 
Ухвалою суду від 03.03.2026 року відкладено підготовче засідання на 31.03.2026. 
До суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 17.03.2026 року (вх. №4478/26 від 17.03.2026). 
До суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача 2 надійшли додаткові пояснення №4 від 27.03.2026 року (вх. №5286/26 від 27.03.2026). 
Відповідачі 1, 3 та третя особа, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання 31.03.2026 року не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.
Ухвалою суду від 31.03.2026 року відкладено розгляд клопотання відповідача 1 про залучення до участі у справі в якості третьої особи – приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Мачковського В.С., у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 відмовлено, відкладено підготовче засідання на 26.05.2026 року.
До суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 1 б/н від 08.04.2026 року (вх. №6052/26 від 09.04.2026). 
До суду від відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 11.05.2026 року (вх. №2556/26 від 14.05.2026). 
До суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 25.05.2026 року (вх. №9117/26 від 26.05.2026). 
Відповідачі 1, 3 та третя особа, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання 26.05.2026 року не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.
Ухвалою суду від 26.05.2026 у задоволенні клопотання відповідача 1 б/н від 20.02.2026 року (вх. №947/26 від 24.02.2026) про залучення до участі у справі в якості третьої особи – приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Мачковського В.С. відмовлено; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.07.2026 року. Відповідачі 1, 3 та третя особа, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання 14.07.2026 року не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.
Представник позивача у судовому засіданні 14.07.2026 року позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю. 
Представник відповідача у судовому засіданні 14.07.2026 року проти позову заперечив та просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.
Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 14.07.2026 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
Як зазначено позивачем у позові, згідно п. 1 Рішення №1 від 16.11.2024 року (далі – Рішення №1), учасник Приватного підприємства “Бджілка” ОСОБА_3 , як єдиний учасник підприємства, який володіє 100% (ста відсотками) голосів статутного капіталу, вирішив здійснити продаж належної йому на праві власності частки у Статутному капіталі ПП “Бджілка” в розмірі 70% на користь громадянки України ОСОБА_1 шляхом укладення Договору купівлі-продажу частки. Рішення №1 засвідчене приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Мачковським В.С. 18.11.2024 року та зареєстровано в реєстрі за №1843.
Продаж частки, зазначеної у п. 1 цього рішення постановлено здійснити за 141400,00 грн. (п. 2 Рішення №1).
Відповідно до п. 3 Рішення №1 вирішено здійснити дії, необхідні для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в порядку, визначеному законодавством.
Згідно п. 1.1 Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі приватного підприємства від 16.11.2024 (далі - Договір купівлі-продажу частки), Продавець ( ОСОБА_3 ) передає у власність Покупця ( ОСОБА_1 ) належну йому на праві власності частину частки у Статутному капіталі Приватного підприємства “Бджілка” (ідентифікаційний код 31678591), а Покупець приймає та зобов`язується оплатити вищевказану частку у Статутному капіталі Підприємства в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі. 
Відповідно до п. 1.3. Договору купівлі-продажу частки, розмір частки у Статутному капіталі Підприємства, що належить Продавцю та підлягає передачі Покупцю, складає 70% (сімдесят відсотків) Статутного капіталу Підприємства, що становить 141400,00 грн. 
Згідно п.п. 3.2, 3.3 Договору купівлі-продажу частки, право власності на частину частки, вказаної в п.1.3. цього Договору, переходить від Продавця до Покупця з моменту підписання цього Договору. З моменту переходу до Покупця права власності на частину частки у Статутному капіталі Підприємства, вказану в п.1.3 цього Договору, відповідно до умов цього Договору, Покупець вважається повноправним власником Підприємства та набуває всіх прав та обов`язків, які належали Продавцю, а Продавець втрачає всі права та обов`язки, які належали йому як власнику Підприємства.
В подальшому, між сторонами укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог (далі - Угода) від 16.11.2024 року згідно п. 1 якої, за розпискою від 01.06.2022 Стороною 2 ( ОСОБА_1 ) було надано Стороні 1 ( ОСОБА_3 ) позику у сумі 400000,00 грн. 
За Договором купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі приватного підприємства від 16.11.2024, Сторона 1 продала Стороні 2 частину частки у статутному капіталі Приватного підприємства “Бджілка” (ідентифікаційний код 31678591) загальною вартістю 141400,00 грн (п. 2 Угоди).
Згідно п. 3 Угоди, Сторона 1 та Сторона 2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди про частковий залік таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з Розписки від 01.06.2022 та Договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі приватного підприємства від 16.11.2024.
Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Угоди, після зарахування зустрічних однорідних вимог: зобов`язання Сторони 1 перед Стороною 2, зазначене в п. 1 даної Угоди, є припиненим у сумі 141400,00 грн. Після зарахування зустрічних однорідних вимог, грошове зобов`язання Сторони 1 перед Стороною 2 за Договором безвідсоткової позики від 01.06.2022 складає 258600,00 грн. Зобов`язання Сторони 2 перед Стороною 1, зазначене в п. 2 даної Угоди є припиненим у сумі 141400,00 грн. Отже, заборгованості Сторони 2 перед Стороною 1 за Договором купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі приватного підприємства від 15.11.2024 немає. 
Після відчуження частки у статутному капіталі підприємства, протоколом №1 загальних зборів власників Приватного підприємства “Бджілка” від 16.11.2024 вирішено, зокрема, викласти Статут підприємства у новій редакції.
Після укладання вказаних вище правочинів, позивач не здійснив дій, необхідних для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в порядку визначеному законодавством.
Як зазначено позивачем, на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. перебував виконавчий лист №2/357/229/21, виданий 27.09.2021, виконавче провадження №76618398, за яким стягувачем є Публічне акціонерне товариство “Національна акціонерна страхова компанія “Оранта”, а боржником - ОСОБА_3 .
Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. в межах вказаного виконавчого провадження №76618398 винесено постанови про опис та арешт майна боржника, зокрема, постанову від 23.11.2024, згідно якої виконавцем описано та накладено арешт на майно - частку у розмірі 100% статутного капіталу Приватного підприємства “Бджілка”. 
Згідно протоколу №627700 проведення електронного аукціону (торгів) від 02.01.2025, корпоративні права у формі частки в статутному капіталі Приватного підприємства “Бджілка”, в розмірі 100% місцезнаходження майна: АДРЕСА_1 було реалізовано на електронних торгах та переможцем аукціону (торгів) визнано ОСОБА_2 .
Також, 26.02.2025 змінено назву підприємства з Приватного підприємства "Бджілка" на Приватне підприємство "Бджілка не гуде", а також, адреса підприємства з: АДРЕСА_2 на: Україна, 09100, Київська обл., місто Біла Церква, Білоцерківський район, вулиця Фастівська, будинок 23, офіс 5.
Позивачем зазначено, що Рішення №1 єдиного учасника ПП “Бджілка” від 16.11.2024 про продаж позивачу частки у статутному капіталі товариства та Договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі приватного підприємства від 16.11.2024 у встановленому законом порядку недійсними не визнавались та є чинними. Втім, ОСОБА_1 не встигла до накладення приватним виконавцем 23.11.2024 арешту здійснити всі необхідні дії для державної реєстрації змін.
Посилаючись на постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №911/3594/17, від 27.02.2018 у справі №925/1121/17, від 17.04.2019 у справі №916/675/15, позивач зазначає, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки, сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Подібний висновок викладений в постанові 
Тому, позивач вважає, що невчинення ним дій з державної реєстрації набутої частки у статутному капіталі Приватного підприємства “Бджілка” не спростовують факту набуття позивачем права власності на 70% частки у статутному капіталі відповідно до Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі приватного підприємства від 16.11.2024.
Оскільки, укладення правочину з відчуження частки у статутному капіталі є правовою підставою набуття права на частку (права власності на частку), а тому, момент набуття права на частку може визначатися умовами такого правочину, посилаючись на постанову Верховного Суду від 08.06.2021 року у справі №924/687/18 позивач вважає, що з моменту підписання сторонами Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі приватного підприємства від 16.11.2024 до набувача - позивача перейшло право власності на частку за договором. Сплата за вказану частку статутного капіталу відбулась в результаті укладення Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимоги від 16.11.2024 (як кінцевого етапу виконання договору купівлі-продажу).
Невчинення реєстраційної дії щодо внесення змін до реєстру, не скасовує право власності позивача на частку у статутному капіталі ПП “Бджілка”, оскільки, факт невчинення реєстраційної дії не є підставою для втрати позивачем прав, що виникли в силу певних юридичних фактів, реєстрація таких змін не є моментом переходу права власності або немайнового права - участі у відповідному товаристві, такі права виникають до їх реєстрації.
Позивач вважає, що частка у статутному капіталі Приватного підприємства “Бджілка” (наразі - Приватного підприємства “Бджілка не гуде”) вибула з володіння власника (позивача) поза її волею і позивач не був обізнаний про таке вибуття. Водночас, дії приватного виконавця, під час реалізації майна, яке на момент такої реалізації не належало боржникові, на думку позивача, свідчать про те, що права на відчуження 70% частки у статутному капіталі у приватного виконавця не було. Враховуючи факт набуття позивачем права власності на 70% частки у статутному капіталі Приватного підприємства “Бджілка” (наразі - Приватного підприємства “Бджілка не гуде”) за Договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі підприємства від 16.11.2024, позивач вважає, що наявні підстави для витребування спірної частки у розмірі 70% статутного капіталу, що у грошовому еквіваленті складає 141000,00 грн., з відповідача-2 на користь позивача.
Оскільки, у вказаній справі електронний аукціон проводився щодо реалізації арештованого майна у виконавчому провадженні, нормативне регулювання якого (аукціону) визначалось Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, та не передбачало укладення договору за наслідком проведення торгів. Відтак, у таких відносинах саме електронні торги є правочином, а позов про визнання їх недійсними є належним та ефективним способом захисту. Наведене кореспондується із висновками Верховного суду у постанові від 27.02.2025 року у справі №320/1572/23.
Враховуючи факт набуття позивачем права власності на частку у статутному капіталі Приватного підприємства “Бджілка” (70%), проведення електронного аукціону (торгів) із відчуження ОСОБА_2 частки у статутному капіталі підприємства у цьому розмірі порушує права ОСОБА_1 як власника вказаної частки. Отже, електронний аукціон (торги), який відбувся 02.01.2025 і оформлений протоколом №627700 та актом про проведені електронні торги згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України є недійсним, оскільки, такий правочин вчинений внаслідок недодержання вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України та порушення ч. 1 ст. 48 Закону України “Про виконавче провадження”, Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, оскільки, частка в статутному капіталі товариства була відчужена на прилюдних торгах щодо майна особи (боржника), яка не була її власником.
Позивач також зазначає, що відповідно до пункту 4.2. Статуту Приватного підприємства “Бджілка” та відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розмір статутного капіталу Підприємства становить 202000,00 грн. та не змінювався з 26.08.2010 року. 
Згідно п. 1.3 Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі приватного підприємства від 16.11.2024, розмір частки у Статутному капіталі Підприємства, що належить Продавцю та підлягає передачі Покупцю, складає 70% (сімдесят відсотків) Статутного капіталу Підприємства, що становить 141400,00 грн. 
Водночас, відповідно до протоколу № 627700 проведення електронного аукціону (торгів) на реалізацію арештованого майна вартість майна, що передається на реалізацію визначена приватним виконавцем у сумі 20200,00 грн. Отже, вартість майна, яке реалізувалося на електронних торгах при проведенні електронного аукціону 02.01.2025 в 10 (десять) разів менша за вартість, визначену у правовстановлюючих документах та інформації в державному реєстрі. Такі дії приватного виконавця, на думку позивача, не відповідають вимогам Порядку, що призвело до реалізації майна за ціною нижчою, ніж реальна ринкова вартість, що свідчить про наявність порушень вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 під час електронних торгів, а тому, такі торги мають бути визнані судом недійсними. 
Відповідачі 1 та 2 проти позову заперечили з підстав, викладених у відзивах на позов. 
Відповідач 3 своїм правом на подачу відзиву не скористався. Третя особа пояснень по суті спору не подала. 
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Віндикацією є передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна або особи, яка має речове право на майно (титульний володілець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу правомочностей.
Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально визначеного майна з чужого незаконного володіння.
З урахуванням вищевикладеного, однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема й тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який вказує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, та який на момент подання позову не є власником цього майна, однак вважає себе таким.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2020 року в справі № 522/7636/14.
Згідно п. 1 Рішення №1 від 16.11.2024 року (далі – Рішення №1), учасник Приватного підприємства “Бджілка”, ОСОБА_3 , як єдиний учасник підприємства, який володіє 100% (ста відсотками) голосів статутного капіталу, вирішив здійснити продаж належної йому на праві власності частки у Статутному капіталі ПП “Бджілка” в розмірі 70% на користь громадянки України ОСОБА_1 шляхом укладення Договору купівлі-продажу частки у Статутному капіталі приватного підприємства. Рішення №1 засвідчене приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Мачковським В.С. 18.11.2024 року та зареєстровано в реєстрі за №1843.
Згідно п. 1.1 Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі приватного підприємства від 16.11.2024 (далі - Договір купівлі-продажу частки), Продавець ( ОСОБА_3 ) передає у власність Покупця ( ОСОБА_1 ) належну йому на праві власності частину частки у Статутному капіталі Приватного підприємства “Бджілка” (ідентифікаційний код 31678591), а Покупець приймає та зобов`язується оплатити вищевказану частку у Статутному капіталі Підприємства в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі. 
В подальшому, між сторонами укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог (далі - Угода) від 16.11.2024 року згідно п. 1 якої, за розпискою від 01.06.2022 Стороною 2 ( ОСОБА_1 ) було надано Стороні 1 ( ОСОБА_3 ) позику у сумі 400000,00 грн. 
За Договором купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі приватного підприємства від 16.11.2024, Сторона 1 продала Стороні 2 частину частки у статутному капіталі Приватного підприємства “Бджілка” (ідентифікаційний код 31678591) загальною вартістю 141400,00 грн. (п. 2 Угоди).
Як зазначено позивачем, після укладання вказаних вище правочинів, ним не здійснено дій, необхідних для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в порядку визначеному законодавством.
Так, відступлення частки у статутному капіталі є правовим механізмом, за яким відбувається її відчуження на підставі договору купівлі-продажу, міни, дарування або іншого зобов`язального договору. Наслідком відчуження частки є набуття іншою стороною договору права на частку.
Вчинення правочину з відчуження частки не має наслідком автоматичний перехід корпоративних прав від первісного власника до набувача. Договором може бути передбачено, що право власності на частку переходить до набувача з моменту підписання договору, однак для переходу володіння часткою є необхідним волевиявлення обох сторін щодо цього. Передання частки від учасника набувачу може бути, зокрема, кінцевим етапом виконання договору (наприклад, після сплати покупної ціни), що можливо значно пізніше від укладення зобов`язального договору. Відтак, акт приймання-передачі частки є документом, що відображає волевиявлення сторін щодо передання володіння від учасника товариства до набувача частки. Для передання частки у статутному капіталі товариства положеннями Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено нотаріальне засвідчення справжності підписів сторін на акті приймання-передачі частки.
За загальним правилом ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 334 ЦК України, переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки; до передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно.
Отже, як передання майна зазвичай розуміють надання набувачу можливості користування майном, здійснювати панування над ним, мати у своєму господарстві, володіти майном. Тому, як передання частки у статутному капіталі товариства слід розуміти надання набувачу можливості здійснювати права учасника товариства.
Подальша державна реєстрація зміни складу учасників товариства та відображення нового складу учасників в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі – ЄДРЮОФОПГФ) має значення для третіх осіб, оскільки статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» установлено спростовану презумпцію відомостей, внесених до ЄДРЮОФОПГФ. Висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №813/6286/15, від 06.02. 2019 року у справі №462/2646/17, від 19.06.2019 року у справі №826/5806/17, від 17.06.2020 року у справі №826/10249/18.
За законодавством, яке діє після набрання чинності Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», більше не вимагається вказувати у статуті товариства склад учасників та розмір належних їм часток. Відповідно зміна учасників не потребує ні внесення змін до статуту, ні проведення загальних зборів учасників для внесення таких змін. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь усі учасники товариства (частина друга статті 21 Закону № 2275-VІІІ).
Натомість, відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; документ про сплату адміністративного збору; акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю. Справжність підписів на такому акті засвідчується нотаріально. У випадку, якщо відповідно до статуту товариства вимагається згода інших учасників на вихід з товариства, подається така згода, справжність підписів на якій засвідчується нотаріально.
З моменту державної реєстрації частки у статутному капіталі товариства за набувачем до нього переходить володіння часткою, набувач набуває статусу учасника товариства, що надає йому можливість реалізовувати права з частки, оскільки, відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Тобто, відомості Єдиного державного реєстру виконують функцію оголошення прав на частку невизначеному колу третіх осіб (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі №488/5027/14-ц, від 30.06.2020 року у справі №19/028-10/13). З цього ж моменту до набувача частки у статутному капіталі товариства переходить право власності на частку за договором, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відтак, момент набуття права на частку у статутному капіталі (права власності) та момент набуття права з частки (права участі в господарському товаристві) різняться та можуть не збігатися у часі. Укладення правочину з відчуження частки у статутному капіталі є правовою підставою набуття права на частку (права власності на частку), а тому момент набуття права на частку може визначатися умовами такого правочину. Разом з тим моментом переходу корпоративних прав з частки у статутному капіталі, яка була передана іншій особі, є юридичний факт реєстрації в державному реєстрі зміни складу учасників за актом приймання-передачі, наданим однією із сторін.
Як встановлено судом під час розгляду справи, Акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі ПП «Бджілка» сторонами не складався, позивачем не здійснено дій, необхідних для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». 
21.11.2024 року за заявою стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком Андрієм Анатолійовичем відкрито виконавче провадження №76618398 з примусового виконання Виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №2/357/229/21 від 27.09.2021 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА". 
В результаті проведених виконавчих заходів приватним виконавцем встановлено, що за боржником зареєстровано рухоме майно, зокрема, корпоративні права у формі частки у розмірі 100% статутного капіталу ПП «БДЖІЛКА» (ЄДРПОУ 31678591), місцезнаходження: 09170, Київська обл., Білоцерківський р-н, С. Шкарівка, вул. Миру, буд. 1-А/1.
25.11.2024 року приватним виконавцем проведено опис корпоративних прав у формі частки у розмірі 100% статутного капіталу ПП "БДЖІЛКА", ЄДРПОУ 31678591, місцезнаходження: 09170, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Шкарівка, вул. Миру, буд. 1-А/1, про що винесено відповідну постанову.
Відповідно до протоколу №627700 від 02.01.2025 проведення електронного аукціону (торгів) Державного підприємства «СЕТАМ» з реалізації майна: «Корпоративні права у формі частки в статутному капіталі ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БДЖІЛКА», ЄДРПОУ: 31678591, в розмірі 100%», переможцем аукціону (торгів): визначено – ОСОБА_2 . 
03.01.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. в рамках виконавчого провадження №76618398 складено відповідний акт №76618398 про проведений електронний аукціон (торги) №566192 та 15.01.2025 між переможцем електронного аукціону – ОСОБА_2 та приватним виконавцем Сидорчук А.А. в рамках виконавчого провадження №76618398 складено нотаріально посвідчений акт приймання-передачі частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Бджілка».
17.01.2025 ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора Білоцерківської РДА, за результатами чого внесені відповідні зміни до ЄДРЮОФОПГФ. 
Статтею 326 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Згідно зі статтею 2 цього Закону обов`язковість виконання судового рішення є однією із основних засад виконавчого провадження.
Враховуючи викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №906/1336/19 правову позицію, слід зазначити, що за законодавством, яке діє після набрання чинності Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», більше не вимагається вказувати у статуті товариства склад учасників та розмір належних їм часток та, відповідно, зміна учасників не потребує ні внесення змін до статуту, ні проведення загальних зборів учасників для внесення таких змін; з моменту державної реєстрації частки у статутному капіталі товариства за набувачем до нього переходить володіння часткою та він набуває статусу учасника товариства, що надає йому можливість реалізовувати права з такої частки; моментом переходу корпоративних прав з частки у статутному капіталі, яка була передана іншій особі, є юридичний факт реєстрації в державному реєстрі зміни складу учасників.
Державна реєстрація зміни складу учасників товариства та відображення нового складу учасників в ЄДРЮОФОПГФ має значення для третіх осіб, оскільки, статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» установлено спростовану презумпцію відомостей, внесених до ЄДРЮОФОПГФ. Висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №813/6286/15, від 06.02.2019 року у справі №462/2646/17, від 19.06.2019 року у справі №826/5806/17, від 17.06.2020 року у справі №826/10249/18.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає безпідставними твердження позивача, що на момент відчуження в межах виконавчого провадження частини частки у статутному капіталі ПП «БДЖІЛКА» у розмірі 100%, власником частки у розмірі 70% у статутному капіталі ПП «БДЖІЛКА» була ОСОБА_1 . За таких обставин, позовні вимоги про витребування спірної частки у розмірі 70% статутного капіталу ПП «БДЖІЛКА», що у грошовому еквіваленті складає 141000,00 грн, з відповідача-2 на користь позивача є необґрунтованими, недоведеними, спростованими викладеними вище висновками суду та задоволенню не підлягають. 
Також, позивач вважає, що електронні торги (аукціон), згідно протоколу №627700 проведення електронного аукціону (торгів) від 02.01.2025, на якому реалізовано корпоративні права у формі частки в статутному капіталі Приватного підприємства “Бджілка” в розмірі 100% місцезнаходження майна: АДРЕСА_1 та переможцем якого визнано ОСОБА_2 , відбулися з порушенням чинного законодавства, оскільки, частка в статутному капіталі товариства була відчужена на прилюдних торгах щодо майна особи (боржника), яка не була її власником.
Згідно ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній станом на дату проведення спірних електронних торгів), реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.
Аналогічні положення містяться у пункті 2 Розділу І Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, (далі - Порядок).
Згідно ч. 1 ст. 650 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
Згідно п.п. 4, 6 розділу Х Порядку, після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.
Підписаний та скріплений печаткою приватного виконавця або затверджений начальником відділу державної виконавчої служби акт виконавець видає або надсилає переможцеві електронних торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження.
Відповідно до п. 8 розділу Х Порядку, акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.
Виходячи з аналізу наведених норм чинного законодавства та враховуючи правову природу процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуте стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто є правочином.
Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку за правилами визнання недійсними правочинів на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 Цивільного кодексу України) про недійсність правочину, зокрема, як такого, що не відповідає вимогам закону.
Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/856/17, а також у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №910/8052/17, від 24.05.2018 у справі №922/3537/17, від 31.07.2019 у справі №910/8302/18, від 29.08.2019 у справі №212/12256/14-ц, від 20.11.2019 у справі №925/796/18 та інших.
Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина 2) тощо.
Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.
Отже, наведеними нормами визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, та загальні підстави недійсності правочину, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).
Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.
Крім того, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, у разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
При цьому, невідповідність правочину актам законодавства як підстава його недійсності повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним правочином (чи його частиною) імперативного припису законодавства. Саме по собі відступлення сторонами від положень законодавства, регулювання їх іншим чином не свідчить про суперечність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.
При цьому, вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити, чи відбулося порушення вимог закону, Порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи порушено права і законні інтереси позивача, який оспорює результати електронних торгів.
Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Міністерством юстиції України наказом №2831/5 від 29.09.2016, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.09.2016 №301/2943, затверджено Порядок реалізації арештованого майна (далі - Порядок), положення якого передбачають певні правила проведення торгів, а саме: Правила, які визначають процедуру підготовки до проведення торгів (розділ ІІІ); Правила, які регулюють безпосередньо порядок проведення торгів (розділ V); Правила, які стосуються особливостей реалізації окремих видів майна (розділ VII); Правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ VIII), визнання електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) такими, що не відбулися, зупинення електронних торгів та зняття майна з реалізації (розділ XI), вирішення спорів (розділ XV).
Отже, підставою для визнання електронних торгів недійсними є також порушення встановлених законодавством правил їх проведення, а при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити: чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, зокрема шляхом проведення електронних торгів, та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №910/28435/15, від 30.05.2018 у справі №906/278/17, від 20.11.2019 у справі №925/796/18, від 10.03.2020 у справі №927/1184/15 та інших, які також були враховані судами попередніх інстанцій.
Як підтверджується наявними матеріалами справи, 21.11.2024 року за заявою стягувача приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком Андрієм Анатолійовичем відкрито виконавче провадження №76618398 з примусового виконання виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №2/357/229/21 від 27.09.2021 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА". 
В результаті проведених виконавчих заходів приватним виконавцем встановлено, що за боржником зареєстровано майно, зокрема, корпоративні права у формі частки у розмірі 100% статутного капіталу ПП «БДЖІЛКА» (ЄДРПОУ 31678591), місцезнаходження: 09170, Київська обл., Білоцерківський р-н, С. Шкарівка, вул. Миру, буд. 1-А/1.
25.11.2024 року приватним виконавцем проведено опис корпоративних прав у формі частки у розмірі 100% статутного капіталу ПП "БДЖІЛКА", ЄДРПОУ 31678591, місцезнаходження: 09170, Київська обл., Білоцерківський р-н, С. Шкарівка, вул. Миру, буд. 1-А/1, про що винесено відповідну постанову.
Відповідно до протоколу №627700 від 02.01.2025 проведення електронного аукціону (торгів) Державного підприємства «СЕТАМ» з реалізації майна: «Корпоративні права у формі частки в статутному капіталі ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО «БДЖІЛКА», ЄДРПОУ: 31678591, в розмірі 100%», переможцем аукціону (торгів): визначено – ОСОБА_2 . 
03.01.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчуком А.А. в рамках виконавчого провадження №76618398 складено відповідний акт №76618398 про проведений електронний аукціон (торги) №566192 та 15.01.2025 між переможцем електронного аукціону – ОСОБА_2 та приватним виконавцем Сидорчук А.А. в рамках виконавчого провадження №76618398 складено нотаріально посвідчений акт приймання-передачі частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Бджілка».
Враховуючи викладене, за відсутності на момент арешту майна та проведення торгів у ЄДРЮОФОПГФ відомостей про зміну складу учасників ТОВ «БДЖІЛКА» на підставі договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі приватного підприємства від 16.11.2024 року, суд дійшов висновку, що під час проведення торгів згідно протоколу №627700 (про проведення електронних торгів, які відбулися 02.01.2025, з продажу частки у статутному капіталу ПП «БДЖІЛКА» (код ЄДРПОУ 31678591), розмір 100%, місцезнаходження: 09170, Київська обл., Білоцерківський р-н, С. Шкарівка, вул. Миру, буд. 1-А/1 не відбулося порушення вимог статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не доведено, а судом за наслідками розгляду справи не встановлено порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів, не доведено порушення його прав та інтересів під час проведення оспорюваних торгів.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що згідно відомостей з Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчих проваджень, щодо ОСОБА_3 відкрито виконавчі провадження: №69478733 від 25.07.2022; №72543203 від 16.08.2023; №75219503 від 06.06.2024; №74257543 від 23.02.2024; №74381394 від 11.03.2024.
Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорового П.В. від 02.10.2024 у виконавчому провадженні №42543203 з примусового виконання виконавчого листа №357/2119/21 від 11.08.2022, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Білоцерківвода» 13815,62 грн. заборгованості, накладено арешт на частку в статутному капіталі ПП «БДЖІЛКА» ЄДРПОУ 31678591, місцезнаходження: 09170, Київська обл., Білоцерківський р-н, С. Шкарівка, вул. Миру, буд. 1-А/1, розмір внеску до статутного фонду – 202000,00 грн., засновником якого є ОСОБА_3 . 
Рішення №1 учасником Приватного підприємства “Бджілка” ОСОБА_3 про продаж належної йому на праві власності частки у Статутному капіталі ПП “Бджілка” в розмірі 70% на користь громадянки України ОСОБА_1 прийнято 16.11.2025 року. 
Оскільки, на майно ОСОБА_3 - корпоративні права у формі частки у розмірі 100% статутного капіталу ПП «БДЖІЛКА» (ЄДРПОУ 31678591), місцезнаходження: 09170, Київська обл., Білоцерківський р-н, С. Шкарівка, вул. Миру, буд. 1-А/1 02.10.2024 накладено арешт згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорового П.В. від 02.10.2024 у виконавчому провадженні №42543203, зазначене унеможливлювало будь-які законні переходи права власності на частку у статутному капіталі від ОСОБА_3 до інших осіб. 
Також, судом враховано, що між сторонами укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог (далі - Угода) від 16.11.2024 року, згідно п. 1 якої, за розпискою від 01.06.2022 Стороною 2 ( ОСОБА_1 ) було надано Стороні 1 ( ОСОБА_3 ) позику у сумі 400000,00 грн. 
За Договором купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі приватного підприємства від 16.11.2024, Сторона 1 продала Стороні 2 частину частки у статутному капіталі Приватного підприємства “Бджілка” (ідентифікаційний код 31678591) загальною вартістю 141400,00 грн (п. 2 Угоди).
Згідно п. 3 Угоди, Сторона 1 та Сторона 2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди про частковий залік таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з Розписки від 01.06.2022 та Договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі приватного підприємства від 16.11.2024.
Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Угоди, після зарахування зустрічних однорідних вимог: зобов`язання Сторони 1 перед Стороною 2, зазначене в п. 1 даної Угоди, є припиненим у сумі 141400,00 грн. Після зарахування зустрічних однорідних вимог, грошове зобов`язання Сторони 1 перед Стороною 2 за Договором безвідсоткової позики від 01.06.2022 складає 258600,00 грн. Зобов`язання Сторони 2 перед Стороною 1, зазначене в п. 2 даної Угоди є припиненим у сумі 141400,00 грн. Отже, заборгованості Сторони 2 перед Стороною 1 за Договором купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі приватного підприємства від 15.11.2024 немає. 
Водночас, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2025 року у справі №357/18536/24 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто 400000,00 грн. заборгованості за договором позики від 01.06.2022 року. 
Так, у рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2025 у справі №357/18536/24 встановлено, що 01.06.2022 між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 (позивач) надала ОСОБА_3 (відповідач) грошові кошти в сумі 400000 грн, а відповідач зобов`язався повернути вказані кошти в строк до 04.06.2024, що підтверджено письмовою розпискою. У разі неповернення заборгованості позичальник зобов`язувався переоформити частину статутного фонду ПП «Бджілка» на позивачку. Відповідач у зазначений термін кошти не повернув.
Враховуючи зазначене, частка у розмірі 70% у Статутному капіталі Приватного підприємства “Бджілка”, що є предметом Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі приватного підприємства від 16.11.2024 на суму 141400,00 грн., залишилася неоплаченою, а зобов`язання ОСОБА_1 щодо оплати купленої згідно Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі приватного підприємства від 16.11.2024 частини частки в статутному капіталі ПП «БДЖІЛКА» залишилося невиконаним.
Таким чином, твердження позивача, що частка в статутному капіталі товариства була відчужена на прилюдних торгах щодо майна особи (боржника), яка не була її власником є необґрунтованими.
Усі інші твердження та заперечення сторін уважно досліджені судом, однак, вони не спростовують вищевикладених висновків суду.
Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі – Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 3 ст. 74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача. 
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 – 240 Господарського процесуального кодексу України, суд –
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного підприємства «БДЖІЛКА НЕ ГУДЕ» (09100, Київська обл., Білоцерківський р-н, місто Біла Церква, вулиця Фастівська, будинок, 23, офіс, 5, код ЄДРПОУ 31678591), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), Державного підприємства «СЕТАМ» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, б. 4-6, код ЄДРПОУ 39958500), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича (09117, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Спартаківська, будинок 12, офіс 1) про витребування частки статутного капіталу та визнання недійсним електронного аукціону (торгів) відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Дата складення повного рішення 24.07.2026 року.

Суддя Д.Г. Заєць