Справа № 369/10165/25
Провадження № 1-кп/369/1284/26 

В И Р О К
іменем України
14.07.26 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді   ОСОБА_1 
за участю секретаря    ОСОБА_2 
прокурора    ОСОБА_3 
потерпілої     ОСОБА_4 
обвинуваченого   ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 12025116390000014 від 18.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Воронинці Лубенського району Полтавської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має середньо-спеціальну освіту, розлучений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 182, ч. 4 ст. 190 КК України, 
встановив:

20.10.2024 року в обідній час доби ОСОБА_5 , перебуваючи у місці свого проживання, де він мешкав з дружиною та малолітньою дитиною, за адресою: АДРЕСА_2 , переконав тещу ОСОБА_4 дати йому у тимчасове користування її мобільний телефон для встановлення мобільного банківського додатку для зручності використанні банківських послуг. 
Отримавши мобільний телефон ОСОБА_4 з сім-карткою НОМЕР_2 , та маючи доступ до нього, ОСОБА_5 встановив в ньому мобільний банківський додаток «А-банк», використовуючи персональні дані ОСОБА_4 (відомості щодо адреси, дати і місця її народження, серії, номеру та дати видачі паспорта громадянина України та номеру її ідентифікаційного коду), які є інформацією, яка, відповідно до ст. 11 Закону України «Про інформацію», є конфіденційною інформацією про особу. Після цього оформив заявку на кредитний ліміт в АТ «А-Банк» на власника фінансового номеру мобільного телефону ОСОБА_4 НОМЕР_2 .
Після цього ОСОБА_5 , незаконно використовуючи конфіденційну інформацію про особу, втрутився у роботу автоматизованих систем та, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, за допомогою електронної банківської картки «А-банк» через мобільний банківський застосунок без дозволу ОСОБА_4 переказав кредитні кошти на свою карту ВВ «ПУМБ online» номер рахунку НОМЕР_3 , отримав кредитні кошти ОСОБА_4 в розмірі 34900 грн, які витратив на власні потреби.
В такий же спосіб 21.10.2024 року в обідній час доби ОСОБА_5 через мобільний застосунок «А-банк» без дозволу ОСОБА_4 переказав кредитні кошти на свою карту ВВ «ПУМБ online» номер рахунку НОМЕР_3 та отримав кредитні кошти ОСОБА_4 в розмірі 84050 грн, які також використав на власні потреби.
Аналогічним порядком 23.10.2024 року в обідній час доби ОСОБА_5 через мобільний застосунок «А-банк» без дозволу ОСОБА_4 переказ кредитні кошти на свою карту ВВ «ПУМБ online» номер рахунку НОМЕР_3 та отримав кредитні кошти ОСОБА_4 в розмірі 5350 грн, після чого розпорядився ними на власний розсуд.
В такий же спосіб 25.10.2024 року в обідній час доби ОСОБА_5 через мобільний застосунок «А-банк» без дозволу ОСОБА_4 переказав кредитні кошти на свою карту ВВ «ПУМБ online» номер рахунку НОМЕР_3 в розмірі 5050 грн., після чого розпорядився ними на власний розсуд.
Таким же порядком 11.11.2024 року в обідній час доби ОСОБА_5 через мобільний застосунок «А-банк» без дозволу ОСОБА_4 перерахував кредитні кошти на свою карту ВВ «ПУМБ online» номер рахунку НОМЕР_3 та отримав кредитні кошти ОСОБА_4 в розмірі 3800 грн, після чого розпорядився ними на власний розсуд.
Своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_5 завдав потерпілий ОСОБА_4 майнової шкоди у розмірі 132196 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що грошима, які перераховував з картки потерпілої, погасив власні борги. 

Потерпіла ОСОБА_4 суду повідомила, що ОСОБА_5 її зять, наразі донька розлучилась. В якийсь день, коли вона працювала на городі, зять запропонував встановити на мобільний телефон банківський додаток, оскільки так буде зручніше користуватися грошима на картці. Вона в цих питаннях не дуже розбирається, в мобільний додаток не заходила, про заборгованість дізналась, коли їй зателефонували з банку. Після телефонного дзвінка вона здогадалась, що кредит на її дані взяв зять, але у нього з`ясувати, чому він так підло вчинив саме з нею не вдалось. Щоб банк не нараховував відсотки, ОСОБА_4 позичила кошти та розрахувалась за кредит, після цього ОСОБА_5 частинами віддав гроші. З приводу вчиненого вона його не вибачала, вважає, що ОСОБА_5 повинен відповідати за вчинене, при визначенні виду покарання поклалась на розсуд суду.

Представник потерпілої юридичної особи – Акціонерного товариства «Акцент-Банк» в судове засідання не прибув, оскільки завдана банківській установі шкода у виді грошових коштів, отриманих в порядку кредитування, відшкодована шляхом сплати кредиту ОСОБА_4 .

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено з допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. 

Тому, оцінивши всі обставини у кримінальному провадженні, суд робить висновок, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні доведена, тому кваліфікує його дії:
за епізодом протиправних дій 20.10.2024 року за ч. 1 ст. 361 КК України як несанкціоноване втручання у роботу автоматизованих систем;
за епізодами протиправних дій 21.10.2024 року, 23.10.2024 року, 25.10.2024 року та 11.11.2024 року ч. 2 ст. 361 КК України як несанкціоноване втручання у роботу автоматизованих систем, вчинене повторно;
за епізодом протиправних дій 20.10.2024 року за ч. 1 ст. 182 КК України як незаконне використання конфіденційної інформації про особу;
за епізодами протиправних дій 21.10.2024 року, 23.10.2024 року, 25.10.2024 року та 11.11.2024 року за ч. 2 ст. 182 КК України як незаконне використання конфіденційної інформації про особу, вчинене повторно;
за епізодом протиправних дій 20.10.2024 року за ч. 4 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майно шляхом обману (шахрайство), вчинене в умовах воєнного стану шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки
за епізодами протиправних дій 21.10.2024 року, 23.10.2024 року, 25.10.2024 року та 11.11.2024 року за ч. 4 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майно шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, в умовах воєнного стану шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 182 КК України відносяться до кримінальних проступків, за ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 182 КК України – до нетяжких злочинів, за ч. 4 ст. 190 КК України – до тяжких злочинів, обвинувачений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше, на спеціальних обліках не перебуває. 
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене. Повернення обвинуваченим ОСОБА_5 кредитних коштів ОСОБА_4 суд не вважає добровільним, оскільки ОСОБА_4 самостійно погасила кредит перед банком, тому цю обставину суд не визнає такою, що пом`якшує покарання. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено. 
З наведеного суд робить, що обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинені кримінальні проступки за ч. 1 ст. 361, ч. 1 ст. 183 КК України достатньо призначити покарання у виді пробаційного нагляду, за нетяжкі злочини, передбачені ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 182 КК України, у виді обмеження волі, та за тяжкий злочин, перебачений ч. 4 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі. 
Остаточне покарання ОСОБА_5 суд визначає за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. 
Разом з тим, враховуючи молодий вік обвинуваченого, відсутність у нього попередніх судимостей, а також те, що ОСОБА_5 негативно ставиться до свого ганебного вчинку, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю поведінки уповноваженим органом з питань пробації, тому ухвалює рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від визначеного остаточного покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся. 

Керуючись ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд 

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 182, ч. 2 ст. 182, ч. 4 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 361 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду;
за ч. 2 ст. 361 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі;
за ч. 1 ст. 182 КК України у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду;
за ч. 2 ст. 182 КК України у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі;
за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. 

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя     ОСОБА_6