Провадження № 3/742/761/26 
Єдиний унікальний № 742/3698/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого судді Павлова В.Г.,
при секретарі судового засідання Рубан Ж.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Прилуцького РВП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з даних протоколу – місце роботи не повідомив, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - 

УСТАНОВИВ:
27.06.2026 р., о 10 год. 58 хв., на автодорозі Н-07, 146 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом (мопедом) «Альфа»/без д.н.з./, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосування технічного приладу «Alcotest Drager» 6820, результат огляду 2,70‰ проміле. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 А ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи він повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за адресою, зазначеною ним у протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотань про відкладення розгляду справи, а також будь-яких заперечень проти протоколу чи доказів у справі від нього не надходило. Дані про поважність причин неявки в матеріалах справи відсутні.
Судом вжито всіх передбачених законом заходів для належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про рух справи. Відповідно до ст. 268 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відноситься до категорії справ, під час розгляду яких присутність особи є обов`язковою.
З огляду на дотримання встановлених ст. 277 КУпАП строків розгляду справи, а також з урахуванням того, що неявка ОСОБА_1 не перешкоджає повному, всебічному та об`єктивному встановленню обставин справи на підставі наявних матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху и, мопед відноситься до транспортних засобів, а тому керування ним у стані алкогольного сп`яніння може утворювати об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, складом адміністративного правопорушення є, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Згідно п. 2.9 А Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями технічних приладів, відеозаписом та іншими документами.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом матеріалів справи, кожен з яких стосується окремого елемента складу правопорушення:факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (мопедом «Альфа») підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 704361 від 27.06.2026 р. та відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції; факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та ступінь такого сп`яніння (2,70 ‰ проміле) підтверджуються актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чек-листом роздруківки приладу «Alcotest Drager» 6820 № ARPC-0196;добровільність проходження огляду підтверджується актом огляду, відеозаписом та відсутністю будь-яких заперечень водія щодо проведення огляду із застосуванням спеціального технічного засобу;визнання особою факту вживання алкогольних напоїв перед керуванням транспортним засобом підтверджується його письмовими поясненнями та змістом відеозапису спілкування з працівниками поліції.
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 , виконуючи функції водія, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час спілкування з працівниками поліції останній не заперечував факту вживання алкогольних напоїв та особисто повідомив, що перед керуванням транспортним засобом вживав алкогольні напої.
Суд наголошує, що стан алкогольного сп`яніння правопорушника підтверджується чек-листом роздруківки приладу «Alcotest Drager» 6820 № ARPC-0196, результати якого ОСОБА_1 не оспорювались ані під час оформлення адміністративного протоколу, ані на стадії судового розгляду (а.с. 2), що суд оцінює як фактичне визнання ним достовірності результатів огляду.
Судом перевірено дотримання процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р., під час огляду ОСОБА_1 не встановлено. Огляд проведено уповноваженою особою, за згодою водія, із застосуванням технічного засобу, придатного до експлуатації, що не викликає у суду сумнівів у законності отриманих результатів.
Вищезазначені докази оцінені судом кожен окремо та у їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для вирішення справи. Жодних суперечностей між доказами, які тлумачилися б на користь особи, яка притягається до відповідальності, судом не встановлено. Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
За встановлених фактичних обставин справи суд доходить висновку, що ОСОБА_1 , порушивши вимогу п.2.9 А ПДР, вчинив правопорушення, передбачене диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки викладені факти його вини є переконливими, достатніми, узгодженими між собою, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи і були повно та всебічно досліджені під час судового засідання. 
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом, а неусувних сумнівів, які підлягали б тлумаченню на його користь, судом не встановлено.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання правопорушнику, згідно зі ст.34,35 КУпАП, суд не вбачає. 
З урахуванням ступеня суспільної небезпечності вчиненого правопорушення проти безпеки дорожнього руху, значного рівня алкогольного сп`яніння правопорушника, його особи, ступеня вини та ставлення до вчиненого діяння, відсутності обставин, що пом`якшують покарання, а також з метою досягнення цілей адміністративного стягнення, визначених ст. 23 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із застосуванням стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що є співмірним вчиненому та необхідним для запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, суд стягує з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
Керуючись ст.ст.23, 24,33,40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283-285 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави 665 /шістсот шістдесят п`ять/ грн. 60 коп. судового збору. 
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя   В.Г. Павлов