Справа № 645/6614/25
Провадження № 2/645/424/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 липня 2026 року м. Харків
Немишлянський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.,
за участі секретаря судових засідань - Хілінського М.І.,
представника позивача - Трубай І.С. , що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 000437 від 08.05.2024,
розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Батуринської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про встановлення факту самостійного виховання дитини, в якому просив визнати, що він, ОСОБА_2 самостійно виховує та утримує дитину, яка не досягла 18 років, а саме неповнолітню доньку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що він та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 19.02.2011 року. Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27 вересня 2023 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу, дитина залишились проживати з відповідачем, що підтверджується Актом виїзду на місцевість від 19 серпня 2025 року. Відповідно до вказаного акту ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з березня 2022 року проживає в будинку бабусі разом з батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_2 . Позивач зазначає, що він більше 3 років самостійно забезпечує всі потреби доньки: харчування, лікування, одяг, навчання, розвиток, відпочинок тощо. У повному обсязі створює всі необхідні умови для його проживання та нормального розвитку, задовольняє гармонійний розвиток особистості дитини в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того, дбає про здоров`я дитини, забезпечує доньці регулярний огляд у лікарів, які здійснюють планові обстеження та лікування. Позивач є працевлаштованою особою, має стабільний дохід, шкідливих звичок не має, дбайливо ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, дочка завжди має доглянутий та охайний вигляд, чемний та спокійний, має гарні манери поведінки. Позивач зазначає, що ОСОБА_3 наразі не приймає участі у вихованні дитини, не виявляє бажання утримувати дитину, та за весь час не оспорювала той факт, що з 2022 року не проживає разом із позивачем та спільною дитиною. ОСОБА_3 з донькою фактично не спілкуються та не підтримують стосунків. При цьому жодних перешкод у вихованні та спілкуванні матері з дитиною позивач не здійснює. Позивач зазначає, що на даний час виникла необхідність встановлення факту перебування ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні у ОСОБА_2 , оскільки в нього немає іншої можливості підтвердити факт, що він самостійно утримує та виховує доньку, та вважає, що встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини повинно бути юридично зафіксоване, адже в подальшому можуть виникати питання стосовно оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується тільки одним з батьків, а також щодо переміщення дитини без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом з нею та для того, щоб у повній міри мати право представляти інтереси дитини без згоди матері.
30 вересня 2025 року ухвалою суду було відкрите провадження по справі та призначене підготовче судове засідання. 
26 листопада 2025 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про визнання позову, в якій відповідач вказала, що вона визнає, що її донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває повністю на утриманні батька.
02 та 18 грудня 2025 року до суду надійшли заяви від Служби у справах дітей Батуринської міської ради про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують та висновок Служби у справах дітей Батуринської міської ради від 17.12.2025 року про доцільність визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . 
19 лютого 2026 року підготовче засідання було закрито та справа призначена до судового розгляду.
У судовому засіданні представник позивача у повному обсязі підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Також зазначила, що відповідач по справі постійно мешкає у м. Харків. Вона не бажає переїжджати до доньки, оскільки у м. Харків у неї хвора мати, і відповідач обрада піклування над матір`ю, а не за донькою. 
Відповідач до судового засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином.
Представник третьої особи, Служби у справах дітей Батуринської міської ради, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. 
У судовому засіданні були допитані свідки.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_6 . Позивач разом з донькою, ОСОБА_7 , проживають у с. Слобідка з початку війни. Вони мешкають разом з матір`ю позивача. ОСОБА_6 опікується донькою у повному обсязі. Свідку відомо, що мати, ОСОБА_3 , телефонує ОСОБА_7 , вони спілкуються. А літом 2025 року ОСОБА_7 разом з бабусею їздили до відповідача у Харків.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначила, що вона є сусідкою позивача. Позивач мешкає у с. Слобідка з мамою та донькою. Позивач у повному обсязі опікується дитиною: купує продукти харчування, одяг, водить до школи, перевіряє уроки та все інше. Мати дівчинки свідок ніколи не бачила, про їх взаємовідносини нічого не відомо. 
Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Статтею 141 СК встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно з положеннями частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.
У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.
Так, ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України).
Таким чином, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.
Отже, для підтвердження самостійного виховання дитини батьком необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав матері обмежується або припиняється.
Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.
СК України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини. Так само як визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини.
Частиною першою статті 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.
Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена частиною першою статті 15 СК України «невідчужуваність» сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 201/5972/22.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Судом розглядом встановлено, що сторони з 19 лютого 2011 року перебували у шлюбі. 
ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилася донька, ОСОБА_4 .
Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27 вересня 2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 було розірвано. 
Згідно Акту виїзду на місцевість від 19 серпня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з березня 2022 року проживає в будинку бабусі разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_2 .
Відповідно до довідки, виданої Обмачівським старостинським округом 12.08.2025, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживає фактично без реєстрації зі своїм батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідно до довідки Батуринської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Григорія Орлика Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ученицею 9-Б класу Батуринської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Григорія Орлика Батуринської міської ради Ніжинського району Чернігівської області.
Згідно з характеристикою ОСОБА_10 навчається в Батуринській ЗОШ І - III з жовтня 2022 року. Зарекомендувала себе здібною, старанною, відповідальною ученицею. ОСОБА_7 краще засвоює предмети гуманітарного циклу, має гарні декламаторські здібності, чітко вміє сформулювати думку. Активна, має добрий фізичний розвиток. Шкільних занять без поважних причин не пропускає. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, доручену справу доводить до кінця. З однолітками дружня, доброзичлива. Друзів має багато, серед ровесників проявляє лідерські здібності.
У спілкуванні з дорослими веде себе чемно, виховано, легко іде на контакт. Вміє об`єктивно оцінювати ситуацію. Критику та зауваження сприймає болісно, але реагує на них адекватно і робить певні висновки. Батько ОСОБА_7 цікавиться навчанням та поведінкою доньки, підтримує зв`язок із класним керівником.
Згідно з довідкою від 15 серпня 2025 року Батуринської амбулаторії загальної практики сімейної медицини на прийом до лікаря приходить ОСОБА_10 особисто або з батьком ОСОБА_2 , маму лікар не бачила. 
Згідно з довідкою від 22.09.2025 №CLO69UTLJKJM8SB8 виданої АТ КБ «ПриватБанк» зазначено, що у фізичної особи ОСОБА_2 , відкрито два карткових рахунки від 28.02.2020 та від 14.04.2022.
В силу статті 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей, а позивач не надав суду доказів, що в питанні виховання чи утримання дитини сторін, мати умисно ухиляється від виконання цих обов`язків чи реалізації своїх батьківських прав.
Розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини з позивачем, що включає в себе обов`язок батька щодо утримання та виховання дитини, не доводять факт відсутності участі матері у вихованні дитини.
У даній справі позивачем не надано доказів, що в питанні виховання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідачка умисно ухиляється від виконання цих обов`язків чи реалізації прав з даного приводу. Навпаки, згідно пояснень представника позивача та свідка ОСОБА_5 дитина та матір підтримують зв`язок. ОСОБА_7 також їздить до м. Харкова, до матері. 
Позивачем не доведено факту невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, ухилення матері від участі у вихованні та утриманні доньки.
Судом не встановлено обставин, які б беззаперечно свідчили, що мати дитини не здатна виконувати свої батьківські обов`язки щодо дитини чи позбавлена у визначений законом спосіб можливості здійснення своїх батьківських прав стосовно дитини.
Заява ОСОБА_3 про визнання позову, в якої вона визнає той факт, що їх донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває повністю на утримання батька, свідчить по належне матеріальне утримання дитини з боку батька, та не свідчить про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків, як матері дитини. 
Ті обставини, що мати дитини проживає окремо, не свідчать про те, що позивач самостійно виховує дитину і може вважатися в розумінні закону «одиноким батьком», оскільки вказані обставини не позбавляють матір дитини батьківських прав і не залишають дитину без материнського виховання.
Також суду не надано доказів як того, що батько дитини самостійно несе витрати по її утриманні, так і доказів того, що матір дитини таких витрат не несе. Самі лише посилання позивача на вказані обставини не підтверджують факту самостійного утримання позивачем доньки, оскільки однозначно та достовірно не підтверджують вказаний факт.
Судом також досліджувався висновок висновок Служби у справах дітей Батуринської міської ради від 17.12.2025 року про доцільність визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
Але, факт проживання дитини разом з батьком не заперечується батьками. 
Потреба у додатковому встановленні таких фактів судом не доведена. Утримання дитини батьком є законним обов`язком та не потребує встановлення судом.
За таких обставин, ураховуючи, що спір між сторонами щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини фактично відсутній та факт одноосібного виховання позивачем доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.
Згідно з ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 11-13, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 141, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити в повному обсязі.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Повний текст рішення складено 14.07.2026 року.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
Представник позивача - адвокат Трубай Ірина Сергіївна, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса листування 29000, Україна, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Грушевського М., будинок, 55, РНОКПП НОМЕР_2 , діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 000437 від 08.05.2024,
відповідач: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ,
третя особа - Служба у справах дітей Батуринської міської ради, юридична адреса 16512, Ніжинський р-н, Чернігівська обл., місто Батурин, вулиця Ющенка В. Ім., будинок, 30, ЄДРПОУ 42350028.

Суддя   Е.Є. Сілантьєва