Справа №748/3891/25 
Провадження №2/751/482/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 року       місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Деркача О. Г. 
секретар судового засідання Курач В.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :
17.12.2025 року, на виконання ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27.1.2025 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про скасування арешту на нерухоме майно (не визначене майно), яке було накладено згідно постанов б/н від 14.09.2009 року, від 25.09.2009 року, від 05.04.2012 року винесених відділом ВДВС Чернігівського районного управління юстиції, записи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (невизначене майно) за реєстраційними №№ 9052102; 9091185; 12398081. 
В обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те, що в листопаді 2025 року при оформленні спадщини після померлого батька – ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , їй стало відомо, що на все нерухоме майно (невизначене майно), яке належала її батьку було накладено арешти. Арешти на нерухоме майно (невизначене майно) було накладено згідно постанов б/н від 14.09.2009 року, від 25.09.2009 року, від 05.04.2012 року винесеними відділом ВДВС Чернігівського районного управління юстиції. Реєстратором Чернігівської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було внесено записи до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (невизначене майно) 19.09.2009 року реєстраційний №9052102, 25.09.2009 року реєстраційний №9091185, 13.04.2012 реєстраційний №12398081. Посилається, що в подальшому виконавчі провадження по яких було накладено вказані арешти були закриті, а виконавчі листи повернуті стягувану. Більше до виконання вони не подавалися, і на сьогоднішній день на виконанні не знаходяться. Вказує, що в зв`язку із наявними на даний час не скасованими арештами на майно, вона не може вступити в спадщину після померлого батька. До нотаріуса із заявами про стягнення боргу із спадкоємців ніхто не звертався. Вважає, що вказані обставини порушують її законні інтереси як спадкоємця, щодо вільного розпорядження майном. 
На підставі ст.ст. 317, 319 ЦК України, ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», просить позов задовольнити. 
Ухвалою судді від 05.01.2026 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, витребувано у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чуприненко О.В. належним чином завірену копію спадкової справи №64/2025 заведену після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 із зазначенням кола спадкоємців (за наявності). (а.с.23)
06.02.2026 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи №64/2025, заведена після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони в судове засідання не викликались, в установлений судом строк, відповідач відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подав. 
Дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи №64/2025, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (ч. 1 ст. 9 Конституції України).
Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Згідно ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.
Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19.03.2025 року (а.с.4 на зв. стор), після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно, зокрема автомобіль марки Ford Escape, днз НОМЕР_2 , що підтверджується матеріалами спадкової справи №64/2025.
Позивач по справі є спадкоємцем за законом після померлого ОСОБА_1 , що підтверджується копією її свідоцтва про народження. (а.с.5)
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.11.2025 НІД №450797843: 14.09.2009 року за №9052102 року реєстратором: Чернігівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, на підставі постанови про відкриття провадження, б/н, 14.09.2009, ВДВС Чернігівського РУЮ, якою накладено арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 ; 25.09.2009 року за №9091185 року реєстратором: Чернігівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, на підставі постанови про відкриття провадження, б/н, 25.09.2009, ВДВС Чернігівського РУЮ, якою накладено арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 ; 13.04.2012 року за №12398081 року реєстратором: Чернігівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника, 32083477, 05.04.2012, Відділом державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції, д.в. Прожига М.В., якою накладено арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 (а.с.8)
З інформаційної довідки ВП-спецрозділ, вбачається, що в рамках виконавчого провадження №32083320, з виконання виконавчого листа №2-572 від 01.09.2009 року виданого Чернігівським районним судом, 05.04.2012 року державним виконавцем Прожига М.В. відкрито виконавче провадження (з накладенням арешту на майно боржника), 28.12.2012 року виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). (а.с.9) 
З інформаційної довідки ВП-спецрозділ, вбачається, що в рамках виконавчого провадження №14983725, з виконання виконавчого листа №2-571 від 23.09.2009 року виданого Чернігівським районним судом, 25.09.2009 року старшим державним виконавцем Сич Д.М. відкрито виконавче провадження, 27.12.2011 року виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). (а.с.10)
З інформаційної довідки ВП-спецрозділ, вбачається, що в рамках виконавчого провадження №14740384, з виконання виконавчого листа №2-572 від 01.09.2009 року виданого Чернігівським районним судом, 14.09.2009 року старшим державним виконавцем Сич Д.М. відкрито виконавче провадження, 27.12.2011 року виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). (а.с.11)
Як вбачається із матеріалів даної справи та копії спадкової справи №64/2025 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , позивачка прийняла спадщину після смерті батька та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №1108, а саме автомобіль марки FORD, комерційний опис ESCAPE, загальний легковий універсал, ідентифікатор № НОМЕР_3 , рік випуску 2015, реєстраційний номер (номерний знак) НОМЕР_2 , що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого ТСЦ7441, дата першої реєстрації 01.02.2015 року, дата першої реєстрації в України 21.12.2021 року, дата реєстрації 31.07.2024 року. Право власності на автомобілі підлягає державній реєстрації у територіально сервісному центрі МВС.
Згідно довідки приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чуприненко О.В. №214/02-14 від 05.11.2025 року, виданої ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_1 (позивач у справі), 17.09.2025 року було заведено спадкову справі №64/2025 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до матеріалів вищевказаної справи №64/2025, кредиторських вимог чи претензій щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на момент видачі довідки не надходило. (а.с.7 на зв. стор.) 
Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6 (в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
У свою чергу, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним на праві власності майном та власний розсуд.
За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А відповідно до ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Нормами ч.ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року встановлено, що під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції України, Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.
Згідно ч.1 ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частина 1 статті 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача відповідачем суду не надано.
З вище наведеного слідує, що позивач в силу ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом після померлого ОСОБА_2 , на майно якого зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (невизначене майно), наявність відповідних записів у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, позбавляє її права вільно розпоряджатися спадковим майном: укладення договорів відчуження, здачі в оренду, тощо.
Також, з огляду на те, що дія обставин на підставі яких було накладено арешт на нерухоме майно (не визначене майно) спадкодавця, станом на сьогоднішній день, матеріали справи не містять, виконавчі провадження завершені (повернуті стягувачеві), разом з тим, відсутністю відомостей щодо повторного пред`явлення виконавчих документу для примусового виконання, а також, відсутністю кредиторських вимог чи претензій щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ненаданням відповідачем будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача, а фактичне продовження дії арешту на нерухоме майно (не визначене майно) порушує права позивача щодо володіння, користування та розпорядження майном, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна (не визначеного майна). 
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернігівського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про зняття арешту з майна – задовольнити.
Скасувати арешт на нерухоме майно (не визначене майно), яке було накладено згідно постанови б/н від 14.09.2009 року, винесеної Відділом державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції, запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (невизначене майно) за реєстраційними № 9052102.
Скасувати арешт на нерухоме майно (не визначене майно), яке було накладено згідно постанови б/н від 25.09.2009 року, винесеної Відділом державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції, запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (невизначене майно) за реєстраційними № 9091185
Скасувати арешт на нерухоме майно (не визначене майно), яке було накладено згідно постанови б/н від 05.04.2012 року, винесеної Відділом державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції, запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (невизначене майно) за реєстраційними № 12398081. 
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).
Відповідач: Чернігівський відділ державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (юридична адреса:14000, місто Чернігів, вул. Княжа, буд.28).

Повний текст рішення складено 16.07.2026 року.  

Головуючий - суддя О. Г. Деркач