номер провадження справи 21/38/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2026 Справа № 908/3497/25 (908/3904/25)
м. Запоріжжя Запорізької області 

За позовною заявою - Шептицької окружної прокуратури (вул. Св. Володимира, буд. 15, м. Шептицький, Львівська область, код ЄДРПОУ 02910031, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС, представник - Петришин С.С., не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІКС) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, -
Позивач - Шептицька районна державна адміністрація Львівської області (вул. Паркова, буд. 4а, м. Шептицький, Львівська область, 80100, код ЄДРПОУ 44265757, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)
до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (вул. Діагональна, буд. 8, кімн. 21, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 39821153, ел. пошта: tov.inteks@gmail.com, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)
про стягнення 81 660, 00 грн.

яка розглядається в межах провадження у справі № 908/3497/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (вул. Діагональна, буд. 8, кімн. 21, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 39821153, ел. пошта: tov.inteks@gmail.com, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)
Розпорядник майна - Сєдова Наталя Іванівна (вул. Гагаріна, буд. 8, офіс 69, м. Запоріжжя, 69005, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІКС)

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

До підсистеми "Електронний суд" від Шептицької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Шептицької районної державної адміністрації Львівської області (позивач) надійшла позовна заява від 26.12.2025 (вх. № 4335/08-07/25 від 29.12.2025), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс-Інвест" (відповідач) заборгованість за Договором поставки № СК-35-126 від 12.12.2022 у розмірі 81 660, 00 грн.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.12.2025 розгляд позовної заяви (єдиний унікальний номер № 908/3904/25) за вище зазначеним позовом визначено судді Черкаському В.І., у провадженні якого перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ".
Ухвалою від 08.01.2026 позовну заяву Шептицької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Шептицької районної державної адміністрації Львівської області (позивач) від 26.12.2025 (вх. № 4335/08-07/25 від 29.12.2025) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" про стягнення 81 660 грн. прийнято до розгляду в межах провадження у справі № 908/3497/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" та відкрито провадження з розгляду позовної заяви. Постановлено розглядати позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
До системи "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив (вх. № 10111/08-08/26 від 06.05.2026) в якому відповідачем визнано вимоги у повному обсязі в сумі 81 660, 00 грн.
Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати у строк для надання відзиву, а позивач - разом із позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторони не заявляли.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд

УСТАНОВИВ:

Згідно ч. ч. 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно ч. 1, абз. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, у тому числі спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику чи боржником. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.
У провадженні судді Черкаського В.І. знаходиться справа № 908/3497/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ".
Ухвалою від 18.12.2025 зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сєдову Наталю Іванівну.
18.12.2025 на офіційному веб-сайті Верховного суду оприлюднено оголошення № 77982 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ".
Наразі процедура розпорядження майном ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" триває, повноваження розпорядника майна боржника виконує арбітражний керуючий Сєдова Н.І.
12.12.2022 між Червоноградською районною державною адміністрацією Львівської області та ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" укладено Договір № СК-35-126 про поставку бензину та дизпалива, зареєстровано на сайті Прозорро 15.12.2022. Номер закупівлі UA-2022-12-15-010372-a.
Сторони підписали договір на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", а на момент його підписання погодили всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань, відповідно до вимог ч. 3 ст. 180 ГК України та Закону України "Про публічні закупівлі".
Згідно п.п. 1.1., 1.2 Договору постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність Товар (код ДК 021:2015:09130000-9 Нафта та дистиляти): бензин А-95, дизпаливо Energy, а Покупець зобов`язаний сплатити та прийняти вказаний товар.
Пунктом 1.5. Договору передбачено, що відпуск товару з АЗС здійснюється з довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених постановою КМУ № 1422 від 20.12.1997". Товар вважається переданий Постачальником і прийнятий Покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання Товару згідно умов договору (п.п. 2.1 Договору).
Пунктами 5.1, 5.2 Договору передбачено, що строк поставки товарів здійснюється до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки); місце поставки товару: передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки. Умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі (п. 5.3. договору). На довірчих документах (скретч-картках) закінчення терміну дії не зазначено.
Пунктом 6.3 Договору передбачено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору.
Пунктом 7.1. Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором.
Пунктом 10.2. Договору передбачено, що договір діє до 31.12.2022.
Отже, між сторонами вказаного зобов`язання погоджено всі істотні умови договору, такі як предмет, ціна та строк дії договору.
На підставі видаткової накладної № 0035/0000235 від 12.12.2022 згідно платіжного доручення № 6 Червоноградська РДА 28.12.2022 оплатила товар на загальну суму 222 660, 00 грн., в т.ч ПДВ - 14 566, 24 грн.
Як вбачається з листів Шептицької РДА від 15.07.2025, 23.12.2025, за зазначений в Договорі товар, сплачено кошти в сумі 222 660, 00 грн., непоставленим залишається товар на загальну суму 81 660 грн.
Також згідно вказаних листів у Львівській області та сусідніх областях закрились всі АЗС Постачальника - ТОВ "ІНТЕКС-ІНВЕСТ", не працює офіційний веб-сайт Постачальника та неактивні карти мережі АЗС, гаряча лінія та контактні номери телефонів недоступні.
Зокрема, Специфікацією до видаткової накладної № 0035/0000235 від 12.12.2022 зафіксовано, що ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" передав, а Червоноградська районна державна адміністрація прийняла скретч-картки на нафтопродукти, зокрема бензин А-95 у кількості 2 520 літрів, скретч-картками номіналом 10, 15, 20 та 30 літрів (303702697822-303702697831, 303702697840-303702697879 по 30 літрів, разом 50 скретч-карток на 1 500 літрів; 303610944530-303610944549 по 20 л, разом 20 скретч-карток на 400 літрів, 303112025910-303112025949 по 15 л, разом 40 скретч-карток на 600 літрів та дві скретч-картки по 10 літрів, разом на 20 літрів: 303524799638, 303524799639) та дизельне пальне в кількості 1 620 літрів скретч-картками номіналом 20 та 30 літрів (304704633470-304704633509 - 40 скретч-карток по 30 літрів, разом на 1 200 літрів та 304621759931, 304621760000-304621760019 - 21 скретч-картка по 20 літрів, разом на 420 літрів).
Вищевказаний постачальник передав, а покупець прийняв скретч-картки "Авіас" на пальне різним номіналом.
Також, як вбачається зі скретч-карток, перелік офіційних пунктів продажу розміщено на avias.ua. Сайт avias.ua станом на дату пред`явлення претензії не працював. Також на дату пред`явлення позову розділ сайту avias.ua за пошуком карти мережі АЗС не активний.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1136-р від 15.11.2024 Червоноградську районну державну адміністрацію Львівської області (ЄДРПОУ 44265757) перейменовано на Шептицьку районну державну адміністрацію Львівської області (ЄДРПОУ 44265757. Місцезнаходження: Львівська область, м. Шептицький, вул. Паркова, буд. 4А).
Відповідні зміни були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.11.2024, що підтверджується Випискою від 20.11.2024.
У подальшому, Шептицькою РДА на адресу ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" направлено лист-претензію за № 81-615/0/2-25/81.01.4 від 20.05.2025 з вимогою повного виконання умов Договору поставки пального, у випадку неможливості виконання умов договору - повернути вартість недоотриманого товару. Зазначену претензію отримано адресатом 29.05.2025. Однак відповідь щодо результатів розгляду претензій від ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" до Шептицької РДА не надходила.
01.05.2025 представниками Шептицької РДА складено Акти, які "затверджено" начальником Шептицької районної військової адміністрації Львівської області А. Дяченко відповідно до яких АЗС постачальника не працюють, що унеможливило отоварення скретч-карток.
Актами № 1, № 2, № 3 від 01.05.2025 складеними посадовими особами Шептицької РВА установлено факт, що АЗС "Авіас" в Шептицькому районі та м. Жовква зачинені і не працюють, працівники відсутні.
Аналогічне підтверджено Актами № 4, № 5, № 6 від 08.07.2025, № 7, № 8, № 9 від 12.09.2025 складеними посадовими особами Шептицької РВА.
Також Актами № 10, № 11, № 12 від 02.12.2025 складеними посадовими особами Шептицької РВА установлено факт, що АЗС "Авіас" в Шептицькому районі зачинені і не працюють, працівники відсутні.
Основний вид діяльності ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" 47.30 Роздрібна торгівля пальним. Так, пошуком за ідентифікаційним кодом постачальника на сайті YouControl за адресою https://youcontrol.com.ua/catalog/company_details/39821153/ відповідачу 19.11.2025 анульоване свідоцтво ПДВ (індивідуальний податковий номер (анульовано): 398211526540), причина анулювання зазначено: надання декларацій про відсутність поставок.
Таким чином, ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" взяті на себе зобов`язання у повному обсязі не виконало, не забезпечило наявність пального за першою вимогою замовника по факту пред`явлення талонів та не передало замовнику товар у повному обсязі у кількості, за якістю і на умовах встановлених Договором, зокрема пального А-95 - 1 520 л. на суму 80 560, 00 грн. та дизпалива - 20 л. на суму 1 100, 00 грн., разом на загальну суму 81 660, 00 грн.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" та Указу Президента України № 68/2022 від 24.02.2022 "Про утворення військових адміністрацій", на базі чинних районних державних адміністрацій утворено відповідні районні військові адміністрації.
Згідно ч. 3 ст. 4 вказаного Закону, районні державні адміністрації в період дії воєнного стану набувають статусу районних військових адміністрацій та здійснюють їхні повноваження.
Зважаючи на викладене, Шептицька районна військова адміністрація діє не як окрема юридична особа, а як орган, який тимчасово здійснює владні повноваження Шептицької районної державної адміністрації.
Таким чином, видання наказів, а також складання правомірних актів представниками Шептицької районної військової адміністрації в межах її компетенції, є реалізацією повноважень самої Шептицької районної державної адміністрації в умовах правового режиму воєнного стану, що свідчить про повну тотожність та уніфікацію статусу вказаного суб`єкта владних повноважень у межах цієї справи.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно яких торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (абз. 2 п. 3 Правил).
Згідно п. 9 Правил розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.
Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 281/171/578/155 від 20.05.2008 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).
Згідно п. 3 даної Інструкції талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. Таким чином, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне (товар) на АЗС.
Отримавши талон або паливну картку, покупець фактично ще не одержує пальне, а вартість останнього відображає на балансі підприємства, оскільки на АЗС таке пальне перебуває лише на зберіганні, допоки покупець не вирішить його забрати.
Фактичне отримання пального відбуватиметься на АЗС, що підтверджуватимуть первинні документи, такі як чек, який надає АЗС при оплаті пального талоном або паливною карткою.
Вищевикладене свідчить про те, що незважаючи на обов`язок ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" забезпечити наявність пального за першою вимогою замовника по факту пред`явлення ним талону на певній АЗС, позивач, виконавши зобов`язання за Договором № СК-35-126 від 12.12.2022 та оплативши повну вартість товару, набув право власності на нього, але не отримав у фактичне володіння бензин А-95 - 1 520 л. на суму 80 560, 00 грн. та дизпаливо - 20 л. на суму 1 100, 00 грн. на загальну суму 81 660, 00 грн., внаслідок неналежного виконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України № 281/171/578/155 від 20.05.2008, талон - це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. Форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери.
Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП (п. 10.3.3.2 Інструкції).
Скретч-карта (талон) не підтверджує право власності на куплене пальне, а свідчить про попередню оплату певної кількості пального певного оператора АЗС, у зв`язку з чим підписання сторонами видаткової накладної не свідчить про передання постачальником покупцеві товару за договором, а лише підтверджує факт передачі скретч-карток, які надавали право покупцеві на отримання відповідної кількості товару (палива) за договором в майбутньому. В той же час фактичне отримання пального відбувається лише на АЗС і на підставі наданих Замовником скретч-карток.
Стаття 662 ЦК України встановлює, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.
Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1 ст. 670 ЦК України).
Як вже зазначалось, на підставі видаткової накладної № 0035/0000235 від 12.12.2022 Червоноградською районною державною адміністрацією Львівської області у повному обсязі перераховано 222 660, 00 грн. попередньої оплати за товар (платіжна інструкція № 6 від 16.12.2022), що свідчить про погодження між контрагентами всіх істотних умов, необхідних для договорів даного виду та укладення між ними договору поставки, який є підставою для виникнення у сторін майново-господарських зобов`язань.
Червоноградською районною державною адміністрацією Львівської області, як покупцем, виконано свої зобов`язання за Договором поставки № СК-35-126 від 12.12.2022, шляхом перерахування Відповідачу, як постачальнику 222 660, 00 грн. попередньої оплати за товар, разом з тим, ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" свої зобов`язання за договором не виконано, не забезпечено наявність пального за першою вимогою замовника, а також не передано замовнику товар у повному обсязі у кількості, за якістю і на умовах встановлених договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.
Згідно статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.
Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України установлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з нормами ст. 692 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі - продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, встановлений відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України.
У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17 зроблено висновок щодо застосування ст. 693 ЦК України. Так Верховний Суд зазначив, що зі змісту ч. ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А в разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця (п. 21 названої постанови).
З матеріалів справи вбачається, що Шептицька районна державна адміністрація Львівської області зверталася до ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" з листом-претензією з вимогою повного виконання умов Договору поставки пального, у випадку неможливості виконання умов договору - повернути вартість недоотриманого товару.
Таким чином, відсутність дій Відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньо сплачені останнім. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Брумареску проти Румунії", "Пономарьов проти України", "Агрокомплекс проти України").
Внаслідок неналежного виконання Відповідачем договірних зобов`язань не отриманими залишилися бензин А-95 - 1 520 л. та дизпаливо - 20 л. на загальну суму 81 660, 00 грн.
Отже, Шептицькою районною державною адміністрація Львівської області не отримано 1 520 літрів бензину А-95 за ціною 53, 00 грн. за літр та 20 літрів дизпалива, загальна вартість яких за умовами Договору № СК-35-126 від 12.12.2022 становить 81 660 грн., у зв`язку з чим, у Відповідача наявна перед Позивачем заборгованість на зазначену суму, яка підлягає стягненню на підставі ст. ст. 670, 693 ЦК України.
Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України установлено, що зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначених Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Закупівля здійснювалась за рахунок коштів обласного бюджету.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЦК України одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі ст. ст. 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Одним із таких органів є прокуратура, на яку покладено функції представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.
Згідно ст. 1 Закону України "Про прокуратуру" прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках та порядку, встановлених законом.
Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
За змістом ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цієї статті, крім випадку, визначеного абз. 4 цієї частини.
Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави". Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.
Порушенням інтересів держави є те, що ТОВ "ІНТЕКС ІНВЕСТ" не здійснило передачу попередньо оплаченого товару, що призвело до безпідставного невиконання істотних умов договору, неправомірному утриманні бюджетних коштів та покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо відшукання додаткових бюджетних коштів, направлених на придбання непоставленого товару в інших постачальників.
З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, керівник прокуратури чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3 рп/99).
Ці міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
Відтак, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко невизначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.
Аналогічна правова позиція викладена зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 26.07.2018 у справі № 926/1111/15, від 19.09.2019 у справі № 815/724/15, від 05.11.2019 у справі № 804/4585/18, від 28.01.2021 у справі № 380/3398/20, від 05.10.2021 у справі № 380/2266/21, від 02.12.2021 у справі № 320/10736/20, від 23.12.2021 у справі № 0440/6596/18 та від 14.02.2023 у справі № 580/1374/22.
Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не повною мірою відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 806/602/18, від 13.03.2019 у справі № 815/1139/18, від 15.10.2019 у справі № 810/3894/17, від 17.10.2019 у справі № 569/4123/16-а, від 05.11.2019 у справі № 804/4585/18, від 03.12.2019 у справі № 810/3164/18 та від 01.06.2022 у справі № 260/1815/21.
Видатками бюджету є кошти, спрямовані на виконання бюджетних програм, передбачених відповідним бюджетом (п. 13 ч. 1 ст. 2 БК України).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 БК України бюджетна система України функціонує, зокрема, за принципом ефективності та результативності, який означає, що при виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів. Інтереси держави у сфері бюджетних відносин полягають в ефективному використанні бюджетних коштів, дотриманні цілей бюджетних асигнувань та призначень, своєчасному поверненні невикористаних бюджетних коштів (п. п. 4, 6, 8 ч. 1 ст. 7 БК України).
Неефективне використання бюджетних коштів порушує зазначені державні інтереси, оскільки створює загрозу економічній безпеці держави, порушує порядок надходження, акумулювання та використання бюджетних коштів, що може призвести до неможливості фінансування видатків бюджетів, у т. ч. захищених.
У свою чергу, практика реалізації вищевказаного принципу бюджетної системи України під час здійснення видатків бюджету досягається завдяки Закону України "Про публічні закупівлі", метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, розвиток добросовісної конкуренції.
Так, відповідно до ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" публічні закупівлю здійснюються за принципами добросовісної конкуренції, максимальної економії, ефективності та пропорційності.
Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес".
Неналежне виконання Відповідачем договірних зобов`язань внаслідок отримання бюджетних коштів за недопоставлений товар беззаперечно вказує на наявність порушень державних інтересів, що надає право прокурору для їх захисту в судовому порядку.
Таким чином, звернення прокурора із вказаним позовом спрямоване на захист і відновлення зазначених державних інтересів, оскільки стягнення відповідних коштів за неналежне виконання договірних зобов`язань сприятиме своєчасному фінансуванню нагальних потреб держави в умовах воєнного стану, дисциплінуватиме постачальників до належного виконання покладених на них обов`язків, а отже - і сприятиме укріпленню держави в умовах збройної відсічі агресора.
Прокурором дотримано вимог абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та заздалегідь повідомлено позивача про прийняття рішення про представництво інтересів держави.
Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем на рахунок позивача коштів у розмірі вартості не отриманого товару за Договором.
Отже, заборгованість у розмірі 81 660 грн. 00 коп. підтверджена матеріалами справи.
Згідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України установлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Положеннями ст. 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що докази на підтвердження правомірності позовних вимог є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
За результатами з`ясування обставин, на які заявник посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75 - 79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Судові витрати згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 129, 238, 240, 241, 254, 256-257, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (вул. Діагональна, буд. 8, к. 21, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 39821153) на користь Шептицької районної державної адміністрації Львівської області (вул. Паркова, буд. 4а, м. Шептицький, Львівська область, 80100, код ЄДРПОУ 44265757) кошти у розмірі 81 660 (вісімдесят одну тисячу шістсот шістдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (вул. Діагональна, буд. 8, к. 21, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 39821153) на користь Львівської обласної прокуратури (отримувач: Львівська обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02910031, UA138201720343140001000000774 у ДКСУ у м. Києві, 79005, м. Львів, проспект Шевченка, 17/19) 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати заявнику, позивачу, відповідачу (до електронного кабінету).

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 08.07.2026.

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ