ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/23568/24	
(суддя Ільков В.В., м. Дніпро)
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2026 року про з питань встановлення судового контролю за виконанням судового рішення ухваленого у справі №160/23568/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2026 року у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №160/23568/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що повторний розгляд заяви позивача про призначення пенсії та прийняття відповідного рішення за результатом такого розгляду свідчить про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2026 у справі №160/23568/24 виконано, проте, заявник із таким результатом не погоджується. Проте незгода заявника з відповідним рішенням пенсійного органу, є підставою для звернення до суду з позовною заявою про оскарження такого рішення.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, оскаржив її в апеляційному порядку.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким зобов`язати Дніпропетровський адміністративний суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у справі 160/23568/24.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що питання стосується виконання саме рішення суду з перерахунку, суд не встановлював у своєму рішенні заборони на виплату пенсії більше максимального розміру.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року в справі №160/23568/24, яке набрало законної сили 10 січня 2025 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести позивачу з 01 лютого 2022 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби зовнішньої розвідки України №1298 від 16 липня 2024 року про розмір грошового забезпечення відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30 серпня 2017 року, з урахуванням проведених виплат.
Ухвалою суду від 19.09.2025 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до статті 382 КАС України в трьохмісячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали суду, подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду 07.10.2024 року по справі №160/23568/24.
12.12.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано звіт, в якому зазначено, що рішення суду було виконано у повному обсязі та відповідно 06.06.2025 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 у справі №160/23568/24 з 01.02.2022 ОСОБА_1 проведено перерахунок основного розміру пенсії на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби зовнішньої розвідки України від 16.07.2024 № 1298 про розмір грошового забезпечення відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі — Закон № 2262-ХІІ), постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Ухвалою суду від 16.12.2025 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.12.2025 року про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 року у справі №160/23568/24.
01.05.2026 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/23568/24 від 07.10.2024 року.
В обґрунтування заяви вказує, що до теперішнього часу рішення суду, що набрало законної сили не виконано відповідачем, пенсія нараховується в попередніх розмірах з обмеженням розміру нарахування без перерахунку, що є порушенням рішення суду, що набрало законної сили. В рішенні суду не було вказано про обмеження нарахування пенсії максимальним розміром, відповідач самовільно в порушення вимог суду встановив таке обмеження. Позивачем направлено запит до Пенсійного фонду України з питанням у яких випадках ПФУ має право не виконувати законне рішення суду. В кінці січня 2026 року він отримав відповідь в якій вказано, що органи пенсійного фонду виконують всі рішення судів України.
Вважає, що Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не бажає виконувати рішення суду щодо особисто нього з невідомих причин.
Тому просить суд:
1. Встановити судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень (відповідача-боржника) - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати звіт про виконання судового рішення у справі №160/23568/24 від 07.10.2024р., встановити на розгляд суду відповідний строк для цього;
2. Постановити відповідну ухвалу про встановлення судового контролю у справі №160/23568/24 від 07.10.2024р., та направити її для виконання суб`єкту владних повноважень (відповідачу-боржнику) - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;
3. В разі підтвердження факту невиконання судового рішення накласти штраф на керівника Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за невиконання законного рішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно із положеннями статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 зазначила, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
У постанові Верховного Суду від 11.06.2020 року у справі №640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому, встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.
Як вбачається з резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року в справі №160/23568/24, яке набрало законної сили 10 січня 2025 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести позивачу з 01 лютого 2022 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби зовнішньої розвідки України №1298 від 16 липня 2024 року про розмір грошового забезпечення відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30 серпня 2017 року, з урахуванням проведених виплат.
В свою чергу, на виконання вищезазначеного судового рішення відповідачем 01.02.2022 ОСОБА_1 проведено перерахунок основного розміру пенсії на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби зовнішньої розвідки України від 16.07.2024 № 1298 про розмір грошового забезпечення відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб? (далі — Закон № 2262-ХІІ), постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб?.
Враховуючи те, що судовим рішення відповідача було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести позивачу з 01 лютого 2022 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби зовнішньої розвідки України №1298 від 16 липня 2024 року про розмір грошового забезпечення відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30 серпня 2017 року, з урахуванням проведених виплат, в свою чергу, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що у спірних відносинах відсутній факт ухилення відповідача від виконання судового рішення у справі №160/23568/24, як наслідок відсутні і правові підстави для застосування заходу судового контролю передбаченого статтею 382 КАС України.
При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, питання щодо обмеження нарахування пенсії максимальним розміром не було предметом розгляду у справі №160/23568/24, про що вказує і сам позивач.
Враховуючи вказані обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не ухилявся від виконання судового рішення у цій справі та виконав його, тому підстави для зобов`язання його подати звіт про виконання судового рішення відсутні.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2026 року у справі №160/23568/24 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 08 липня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.А. Шальєва