ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2026 року | Справа №160/16925/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу №160/16925/26 за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, код ЄДРПОУ ВП: 44118658) до Перещепинської міської ради (51206, Дніпропетровська область, Самарівський район, м. Самар, вул. Шевченка, буд. 43, код ЄДРПОУ: 04338463), третя особа – Комунальне підприємство «НАДІЯ» (51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, буд. 32, код ЄДРПОУ: 32062199) про стягнення податкового боргу,-
ВСТАНОВИВ:
17 червня 2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі – позивач) до Перещепинської міської ради (далі – відповідач), третя особа – Комунальне підприємство «НАДІЯ», в якій позивач просить суд:
- звернути стягнення податкового боргу Комунального підприємства «НАДІЯ» (ЄДРПОУ 32062199) у розмірі 558 087,48 грн на кошти Перещепинської міської ради (ЄДРПОУ 04338463).
Позовна заява обґрунтована посиланнями на наявність правових підстав для звернення стягнення наявного у третьої особи податкового боргу на кошти відповідача.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/16925/26 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 червня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/16925/26, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
06 липня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що ані нормами матеріального права, ані установчими документами КП «НАДІЯ» не передбачено обов`язку або можливості притягнення Перещепинської міської ради до відповідальності за зобов`язаннями створеного Голубівською сільською радою комунального підприємства. Оскільки КП «НАДІЯ» перебуває у процедурі припинення в загальному порядку за рішенням засновника (а не в процедурі банкрутства), та позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що податковий борг у розмірі 558 087,48 грн. виник внаслідок неправомірних дій чи рішень міської ради, вимоги про стягнення цих коштів з Перещепинської міської ради є свідченням намагання позивача перекласти податковий обов`язок на третю особу в обхід закону. До матеріалів справи не додано жодних доказів, щодо здійснення заходів з продажу нерухомого майна КП «НАДІЯ», що перебувало у податковій заставі, відповідно до вимог пункту 95.7 статті 95 ПК України, або неможливості здійснення такого продажу. 22 жовтня 2012 року КП «НАДІЯ» було подано заяву до Господарського суду Дніпропетровської області про порушення справи про банкрутство. Зазначені обставини свідчать про виконання відповідачем вимог податкового законодавства та урахування їх має істотне значення для правильного вирішення справи. Крім того, на думку Перещепинської міської ради, неотримання відповіді від органу місцевого самоврядування є виключно підставою для звернення контролюючого органу до суду, а не тягне безумовне задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення податкового боргу.
09 липня 2026 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив, яка надійшла від позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач зазначає, що обов`язок Перещепинської міської ради відповідати за податковий борг КП «Надія» ґрунтується не на цивільно-правовій конструкції відповідальності засновника, а на прямій вказівці спеціального податкового закону, тому посилання відповідача на ст. 96 ЦК України та ст. 78 ГК України є юридично помилковим і не спростовує позовних вимог. КП «Надія» станом на час звернення позивача до суду не виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, продовжує перебувати на податковому обліку як діючий платник податків, а будь-яка ліквідаційна комісія щодо нього не діє. За таких обставин підстави для застосування спеціального порядку погашення боргу за ст. 97 ПК України відсутні, а погашення податкового боргу підприємства здійснюється в загальному порядку, визначеному статтями 95– 96 ПК України, який і був застосований позивачем. Позивачем здійснено звернення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, АТ «Українська залізниця», Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, Дніпровської митниці Державної митної служби України, Державної служби України з питань праці, регіонального сервісного центру ГСЦ МВС, за результатами яких встановлено відсутність у КП «Надія» будь-якого зареєстрованого рухомого чи нерухомого майна. Крім того, судовими рішеннями Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2011 у справі № 2а-14100/10/0470 та від 20.12.2011 у справі № 2а/0470/14607/11 задоволено вимоги контролюючого органу про стягнення податкового боргу з рахунків підприємства, а рішенням від 03.03.2014 у справі № 804/1744/14 надано дозвіл на погашення боргу за рахунок майна КП «Надія», внаслідок реалізації якого у 2015– 2016 роках до бюджету надійшло 104 486,85 грн. Протягом 2023– 2024 років до банківських установ додатково направлялися інкасові доручення, які не призвели до погашення боргу через відсутність коштів на рахунках підприємства. Отже, позивачем послідовно здійснено усі стадії примусового стягнення, передбачені ст. 95 ПК України: звернення до суду щодо стягнення коштів з рахунків, отримання судового дозволу на звернення стягнення на майно, реалізація майна. Лише після вичерпання цих заходів та встановлення відсутності у підприємства будь-якого іншого майна, яке могло б бути внесене в податкову заставу, позивач звернувся з поданням до Перещепинської міської ради в порядку п. 96.1 ст. 96 ПК України (лист від 20.06.2025 № 30151/5/04-36-13-07-16), а після неотримання відповіді протягом встановленого п. 96.3 ст. 96 ПК України 30-денного строку – з позовом до суду.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Засновником третьої особи - Комунального підприємства «НАДІЯ» є Голубівська сільська рада. 
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2011 року №2а-14100/10/0470 стягнуто з Комунального підприємства «Надія» на користь держави податковий борг в загальному розмірі 398589 (триста дев`яносто вісім тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 48 копійок, в тому числі з:
- податку на додану вартість в розмірі 395375,45 грн.;
- податку на прибуток підприємств, що належать до комунальної власності в розмірі 3214,03 грн
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2011 року №2а/0470/14607/11 стягнуто з Голубівської сільської ради міської ради (51230, Дніпропетровська область, с. Голубівка, вул. Леніна, б. 24, код ЄДРПОУ 04340402) в рахунок погашення заборгованості Комунальне підприємство «Надія»:
- по податку на додану вартість (14010100, р/р 31117029700191, УДК у Новомосковському районі, ГУДКУ у Дніпропетровській області, код 23929879, банк отримувача ГУДКУ у Дніпропетровській області МФО 805012) у сумі 96649 (дев`яносто шість тисяч шістсот сорок дев`ять) грн. 54 коп.;
- по податку на доходи найманих працівників (11010100, р/р 33214800700200, УДК у Новомосковському районі, ГУДКУ у Дніпропетровській області, код 23929879, банк отримувача ГУДКУ у Дніпропетровській області МФО 805012) в сумі 7232 (сім тисяч двісті тридцять дві) грн. 41 коп.
Постановою від 03.03.2014 року у справі №804/1744/14 надано Новомосковській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області дозвіл на погашення податкового боргу у розмірі 612 135,19 грн. за рахунок майна Комунального підприємства «Надія» (код ЄДРПОУ 32062199), що перебуває у податковій заставі.
В ході реалізації майна КП "НАДІЯ" в 2015-2016 роках до бюджету надійшло 104486,85 гривень, що визнається безпосередньо позивачем. 
Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 року №709-р Голубівська територіальна громада увійшла до складу Перещепинської територіальної громади з центом у м. Перещепине. 
З метою погашення податкового боргу протягом 2023-2024 років до банківських установ направлялись інкасові доручення, що не призвело до погашення податкового боргу. Копії таких доручень з повідомленнями про їх повернення міститься в матеріалах справи, підставою для повернення вказано: "змушені відмовити виконати Вашу платіжну інструкцію. Платіжна інструкція не може бути виконана відповідно до п.п. 12. 69 постанови Правління НБУ "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки національній валюті користувачів платіжних послу".
Також позивачем надано листи органів державної влади, якими повідомлено про відсутність майна у КП "НАДІЯ".
Згідно розрахунку виникнення податкового боргу третьої особи він складає всього 558087,48 грн. 
Позивач звернувся до відповідача листом від 20.06.2025 року №30151/5/04-36-13-07-16 щодо наявності у третьої особи податкового боргу, в якому просив застосувати положення ст. ст. 95, 96 Податкового кодексу України для вирішення питання щодо податкового боргу.
Позивач стверджував, що відповідач не надав відповіді, відповідач цю обставину не заперечував, копію відповіді не надав, в матеріалах справи така копія відповіді відсутня. 
В рамках реалізації державної податкової політики позивач як орган стягнення звернувся з цією позовною заявою. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп. 14.1.137, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України органом стягнення є державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим кодексом та іншими законами України.
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
За п. 87.2. ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно з п. 95.1. ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій застав.
За п. 96.1, 96.3. ст. 96 Податкового кодексу України у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про:
- виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради;
- затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу;
- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;
- прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.
Відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.
У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що відповідач є вищим органом управління третьої особи згідно відомостей державного реєстру та відповідачем не заперечувалося. 
Згідно податкової вимоги від 04.03.2009 року №1/9В у третьої особи в наявності податковий борг у розмірі 2265,27 грн. Відповідач не оспорював розмір податкового боргу. До стягнення заявлено більшу суму, обґрунтування збільшення якої міститься в матеріалах справи та зумовлене неприривним зростанням податкового боргу після формування податкової вимоги. 
Судом констатується дотримання позивачем вимог ст. 96 Податкового кодексу України щодо звернення стягнення з комунального підприємства на відповідальний орган місцевого самоврядування. 
Щодо доводів відповідача суд зазначає наступне. 
Посилання на самостійний статус третьої особи є нерелевантними з огляду на правовий механізм, спеціально передбачений для спірних правовідносинах у ст. 96 Податкового кодексу України. Зазначене узгоджується з тим, що у ст. 96 Цивільного кодексу України принцип майнової самостійності юридичних осіб передбачає виключення, одним з яких фактично і є ст. 96 Податкового кодексу України.
Посилання на ст. 97 Податкового кодексу України є нерелевантними з огляду на те, що третя особа не є припиненою (ліквідованою). 
Посилання на відсутність субсидіарної відповідальності прямо суперечить змісту положень ст. 96 Податкового кодексу України. 
Посилання на відсутність власного майна боржника фактично і зумовлює застосування правового механізму, передбаченого ст. 96 Податкового кодексу України. 
Суд критично оцінює твердження відповідача про обсяг доказів, оскільки докази відсутності майна надані позивачем (листи державних органів та відомості податкового органу), ця ж обставина фактично підтверджується і відповідачем в його попередніх запереченнях. Разом з цим, як орган місцевого самоврядування відповідач не позбавлений можливості надати докази на спростування доказів позивача та підтвердити наявність у третьої особи (комунального підприємства) відповідного майна. 
Оскільки відповідач протягом тривалого часу не вжив жодних реальних заходів для вирішення порушеного питання, наявні правові підстави для звернення стягнення на кошти відповідача. 
Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Такі витрати позивачем у справі не понесені, а отже не підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, код ЄДРПОУ ВП: 44118658) до Перещепинської міської ради (51206, Дніпропетровська область, Самарівський район, м. Самар, вул. Шевченка, буд. 7, код ЄДРПОУ: 04338463), третя особа – Комунальне підприємство «НАДІЯ» (51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Леніна, буд. 32, код ЄДРПОУ: 32062199) про стягнення податкового боргу – задовольнити.
Звернути стягнення податкового боргу Комунального підприємства «НАДІЯ» (ЄДРПОУ 32062199) у розмірі 558087,48 гривень на кошти Перещепинської міської ради (ЄДРПОУ 04338463).
Розподіл судових витрат не здійснювався.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко