Справа № 521/7246/26
Провадження № 2/521/5935/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2026 року Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
 
головуючого судді – Мазун І.А.,
 
за участю секретаря судового засідання – Гриневич І.Г., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулося ТОВ «Факторинг Партнерс» з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № P51.13043.005156904 від 16.04.2019 року у розмірі 121 702,99 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 3328,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 16.04.2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір № P51.13043.005156904.
11.12.2025 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторинг Парнерс» укладено договір факторингу №11-12/25, за яким ТОВ «Факторинг Парнерс» набуло право грошової вимоги АТ «Ідея Банк» до боржників, в тому числі за договором № P51.13043.005156904. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за вищевказаним договором.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № P51.13043.005156904 від 16.04.2019 р., що підлягає стягненню з відповідача станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 121 702,99 грн, з яких: заборгованість за основним зобов?язанням(за тілом кредиту) – 43 309,73 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 27 018,20 грн.; заборгованість за комісіями – 51 375,06 грн. Відповідач продовжує не виконувати взяті на себе зобов`язання, в зв`язку з викладеним позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.
Ухвалою суду від 19 травня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.
Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. 
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що 16.04.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування № P51.13043.005156904 (далі Договір), за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 49 300 грн 00 коп. строком на 48 місяців, дата повернення якого 16.04.2023 року, з визначенням процентної ставки 19,5% річних, шляхом переказу коштів в розмірі 49 300 грн 00 коп на рахунок позичальника, відкритий в АТ «Ідея Банк» та оплати страхового внеску за рахунок кредиту в розмірі 8148 грн 08 коп. згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п.2 цього договору шляхом переказу коштів на рахунок ПАТ «СК «ПЗУ Україна» в АТ «Ідея Банк» через транзитний рахунок, відкритий в АТ «Ідея Банк».
Пунктом 3 вказаного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису цим договором, позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», текст якого розміщено на Інтернет сторінці Банку в розділі Архів публічних договорів. 
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши на рахунок, відкритий на ім`я відповідача, кредит у розмірах, відповідно до умов зазначеного вище договору, що підтверджується меморіальним ордером № 4012503 від 16.04.2019 року, ордером розпорядженням №1 про видачу кредиту та ордером розпорядженням №2 про сплату страхового платежу від 16.04.2019 року.
Із виписки по рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором № P51.13043.005156904 від 16.04.2019 року за період з 11.12.2000 по 11.12.2025 року вбачається, що відповідач періодично здійснював погашення кредитної заборгованості.
11.12.2025 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторинг Парнерс» укладено договір факторингу №11-12/25, за яким ТОВ «Факторинг Парнерс» набуло право грошової вимоги АТ «Ідея Банк» до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників для друку №1 до договору факторингу № 11-12/25 від 11.12.2025 року загальна сума заборгованості за кредитним договором № P51.13043.005156904 від 16.04.2019 року ОСОБА_1 становить 121 702 грн 99 коп., із яких: 43 309 грн 73 коп. - заборгованість за основним боргом, 27 018 грн 20 коп. - заборгованість за відсотками, 51 375 грн 06 коп. - заборгованість за комісіями.
Згідно з розрахунком заборгованості АТ «Ідея Банк» за кредитним договором № P51.13043.005156904 від 16.04.2019 року розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 11.12.2025 року становить 121 702 грн 99 коп., із яких: 43 309 грн 73 коп. - заборгованість за основним боргом, 27 018 грн 20 коп. - заборгованість за відсотками, 51 375 грн 06 коп. - заборгованість за комісіями.
Згідно з розрахунком заборгованості позивача за кредитним договором № P51.13043.005156904 від 16.04.2019 року розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 22.04.2026 становить 121 702 грн 99 коп., із яких: 43 309 грн 73 коп. - заборгованість за основним боргом, 27 018 грн 20 коп. - заборгованість за відсотками, 51 375 грн 06 коп. - заборгованість за комісіями.
Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, статутом підтверджується, що ТОВ «Факторинг Партнерс» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності.
За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги; правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, що передбачено ч.1 ст. 512 ЦК України.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, що визначено ст. 638 ЦК України.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості не спростований відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ.
Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між АТ «Ідея банк» та відповідачем, а в подальшому договору факторингу між АТ «Ідея банк» та ТОВ «Факторинг Партнерс», за яким ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги АТ «Ідея банк» до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
При цьому, АТ «Ідея банк» виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, однак не виконував свої обов`язки за договором.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісіями в розмірі 51375,06 грн суд дійшов висновку про необґрунтованість такої вимоги з огляду на наступне.
В розумінні ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга означає діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16) викладено правовий висновок, в якому зазначено, що положення пунктів 22,23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Відповідно до п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Суд звертає увагу, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії. Водночас, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу.
Умови договору не містять деталізації, за які саме послуги з управління кредитом встановлена сплата комісії.
Щомісячна сплата комісії за погашення суми кредиту та процентів не може вважатись послугою за управління кредитом, за надання якої можливе нарахування комісії
За наведеного позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 70 327,93 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати.
Виходячи з положень п. 3. ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви пропорційно до задоволених вимог, а саме в сумі 1923 грн 13 коп.
Також позивачем ставиться питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 25000 грн.
На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивач надав копію договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, укладеного з АО «Лігал Ассістанс»; копію заявки на надання юридичної допомоги № 1062 від 02.03.2026, копію витягу з акту № 31 про надання юридичної допомоги від 31.03.2026, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс». Вирішуючи питання стягнення витрат на правову допомогу, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Враховуючи категорію і складність даної справи, обсяг робіт, а також беручи до уваги те, що позивач поніс судові витрати на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, що підтверджено належними доказами, відсутності заперечень відповідачки проти зазначених позивачем витрат на правничу допомогу, суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 25000 грн підлягає частковому задоволенню, виходячи з пропорційності до задоволеної частини вимог, в зв`язку з чим з відповідачки на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» необхідно стягнути 14 446,63 грн понесених ним витрат за надання правничої допомоги, так як такий розмір витрат є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 18, 76- 81, 89, 141, 274-279, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити частково. 
Стягнути із  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження – 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф.521; код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість за Договором № P51.13043.005156904 від 16.04.2019 року у розмірі 70 327 (сімдесят тисяч триста двадцять сім) гривні 93 копійок, з яких:
- 43 309 гривень 73 копійок – заборгованість за тілом кредиту;
- 27 018 гривень 20 копійок - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги.
В задоволенні вимоги про стягнення заборгованості за комісіями в сумі 51 375 гривень 06 копійок відмовити.
Стягнути із  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження – 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф.521; код ЄДРПОУ 42640371) витрати по оплаті судового збору у сумі 1 923 (одна тисяча дев`ятсот двадцять три) гривень 13 копійок.
Стягнути із  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження – 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф.521; код ЄДРПОУ 42640371) витрати на правову допомогу в розмірі 14 446 (чотирнадцять тисяч чотириста сорок шість) гривень 63 копійок.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 03 липня 2026 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ  І.А.МАЗУН