ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 683/799/26
Провадження № 22-ц/820/1577/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.М., Ярмолюка О.І.,
розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області в складі судді Лугового О.М. від 05 травня 2026 року.
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

У березні 2026 року позивач ТОВ «Укр кредит фінанс», звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки, вказував, що 22.05.2025 року ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua) уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1555-6595 продукту «MaxiKasa», який разом з Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. 
За умовами договору ОСОБА_1 22.05.2025 року отримала від позивача кредит у розмірі 18000 грн., строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення кредиту 17.03.2026 року, знижена процентна ставка - 0,90 % за кожен день користування кредитом, стандартна процентна ставка 1% за кожен день користування кредитом. Комісія за видачу кредиту становить 20% від суми виданого кредиту.
Відповідачка належно не виконувала свої зобов`язання щодо погашення кредиту та процентів, станом на 15.01.2026 року її заборгованість складає 73008 грн., з них 18000 грн. заборгованість за кредитом, 42408 грн. - за процентами, 9000 грн. за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України, 3600 грн. комісії.
За наведеного позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1555-6595 продукту «MaxiKasa» від 22.05.2025 року в розмірі 73008 грн. та 2662,40 грн. судового збору.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1555-6595 продукту «MaxiKasa» від 22.05.2025 року в розмірі 64008 грн., яка складається з 18000 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 42408 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 3600 грн. заборгованість по комісії.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» 2334,13 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині стягнення процентів за користування кредитом та відмовити в позові в цій частині. На думку апелянтки, суд першої інстанції не врахував, що проценти за користування кредитом значно перевищують розмір тіла кредиту, тому такі умови договору є несправедливими, оскільки всупереч принципу добросовісності їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Розрахунок заборгованості є одностороннім документом, який створений працівниками фінансової установи без належного підтвердження первинними бухгалтерськими документами, тож не є достатнім доказом на підтвердження розміру боргу.
Суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без виклику у судове засідання). Розглянувши справу без виклику сторін, суд першої інстанції позбавив відповідачку можливості безпосередньо у судовому засіданні звернути увагу суду на паспорт споживчого кредиту та суперечність між строком кредитування і щоденною процентною ставкою, надати усні пояснення щодо несправедливості договірних умов (ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів»), заявити клопотання про зменшення розміру відсотків на підставі загальних засад справедливості та співмірності.

У відзиві ТОВ «Укр кредит фінанс» просить залишити рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що підписанням кредитного договору №1555-6595 від 22.05.2025 р. сторонами погоджено умови щодо розміру процентів, порядку їх нарахування та строку кредитування. Нарахування процентів відбувалося відповідно до погоджених умов та впродовж погодженого строку Кредитного договору та Додаткових угод. Також нарахування процентів за користування кредитом здійснювалось 238 день, а не 300 днів як передбачено договором, що свідчить про лояльність Кредитодавця.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Так, судом встановлено, що 22 травня 2025 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії №1555-6595 продукту «MaxiKasa» на суму 18000 грн. зі сплатою відсотків, строком 300 календарних днів (до 17.03.2026 року), знижена процентна ставка - 0,90 % за кожен день користування кредитом, стандартна процентна ставка – 1,00 % за кожен день користування кредитом. Комісія за видачу кредиту становить 20.00% від суми виданого кредиту.
Відповідачка підписала вказаний електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором – А2902, цим самим погодилася з умовами відкриття кредитної лінії, що підтверджується п.13 Договору.
ТОВ «Укр кредит фінанс» 22.05.2025 року перерахувало суму кредиту в розмірі 18000 грн., на вказану відповідачем платіжну картку № НОМЕР_1 за допомогою системи EasyPay, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про перерахування суми кредиту №1555-6595 від 22.05.2025 року.
ТОВ «Укр кредит фінанс» 29 січня 2026 року на адресу ОСОБА_1 надіслало вимогу про усунення порушень умов Договору №1555-6595 від 22.05.2026 року, а саме протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги сплатити заборгованість за кредитом на банківські реквізити ТОВ «Укр кредит фінанс».
ОСОБА_1 в порушення умов договору та вимоги про усунення порушень умов Договору №1555-6595 від 22.05.2026 року, кредитні кошти не повернула.
Згідно розрахунку позивача станом на 22 травня 2025 року загальна заборгованість за кредитом становить 73008 грн., яка складається з 18000 грн. – прострочена заборгованість за кредитом, 42408 грн. – прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 9000 грн. – заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України, 3600 грн. – заборгованість по комісії.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не виконала належно свої зобов`язання за кредитним договором, допустила прострочення з повернення тіла кредиту, комісії та процентів за користування кредитом, тому на користь ТОВ «Укр кредит фінанси» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 64008 грн., яка складається з 18000 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 42408 грн. прострочення заборгованості за нарахованими процентами, 3600 грн. заборгованості по комісії.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є необґрунтованими. 
Так, згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав доведеним факт укладення кредитного договору відповідачкою, підписання його сторонами, в тому числі відповідачкою з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором – А2902 відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» та отримання нею кредиту на умовах, визначених електронним договором про відкриття кредитної лінії № 1555-6595 від 22.05.2025 року.
Згідно п. 4.3 договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом – фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом.
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернення суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї сум кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1% за кожен день користування кредитом (п. 4.6 договору).
За п. 4.10 договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 17.03.2026 року. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Строк кредитування може бути продовжений за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди до цього договору, згідно з якою після укладення додаткової угоди строк кредитування продовжується і складається з моменту укладення додаткової угоди до його закінчення 300 календарних днів. У такому випадку актуальний строк кредитування зазначається в останній укладеній сторонами додатковій угоді до цього договору, якою змінювався строк кредитування. 
ТОВ «Укр кредит фінанс» станом на 15.01.2026 року нарахувало 18000 грн. - тіло кредиту, 42408 грн. заборгованість за простроченими процентами, заборгованість по комісії 3600 грн.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Несправедливими є, зокрема, умови договору про  встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором (п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону).
Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.  У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача:  такі положення також підлягають зміні; аб о договір може бути визнаним недійсним у цілому.
Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним (ч.4 ст. 18 Закону).
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідачка не відмовилася в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом 14 днів з моменту його укладення, як це передбачено п. 6.9 кредитного договору, а продовжувалася користуватися кредитом на погоджених сторонами умовах.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). 
Позивачем дотримано вимоги ст.ст. 1048, 1056 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування кредитними коштами та визначено за спільною згодою сторонами договору, що відповідає принципу свободи договору.

При цьому відповідачка не оспорювала певні умови договору щодо нарахування процентів за користування кредитом.
Посилання апелянтки на те, що умови договору щодо розміру процентів є нікчемними і не підлягають застосуванню, суперечить нормам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», статтям 6,  627 ЦК України.
Наданий позивачем розрахунок процентів за користування кредитом відповідає умовам кредитного договору і не спростований відповідачкою. 
Доводи апеляційної скарги, що суд позбавив відповідачку та її представника права брати участь в судовому засіданні, заявляти клопотання, давати усні пояснення щодо несправедливих умов договору є безпідставними.
Так, суд відповідно до ч. 5 ст. 275 ЦПК України належно розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Відповідачка реалізувала свої процесуальні права, подавши відзив на позов, де виклала свої заперечення щодо позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 11 вересня 2026 року.

Судді    Л.М. Грох

А.М. Костенко

О.І. Ярмолюк