479/386/26
2-а/479/4/26
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
06 липня 2026 року с-ще Криве Озеро
Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого – судді Репушевської О.В.;
за участі секретаря судового засідання Рябощук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін адміністративну справу №479/386/26 за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП, 

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
представник позивача адвокат Вялова І.М., за ордером серія ВЕ №1164756,
виданого 06 травня 2026 року,

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06 березня 2026 року щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення №319 за неповідомлення про зміну облікових даних: адреси проживання, номеру засобів зв`язку, адреси електронної пошти, інші персональні дані, а також за те, що та не пройшов військово-лікарську комісію для призначення придатності до військової служби шляхом прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причини. Позивач вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови були порушені його процесуальні права на участь у розгляді справи, постанова не містить посилання на докази вчинення правопорушення. З цих підстав просив оскаржувану постанову скасувати.
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечив, просив у їх задоволенні відмовити, з підстав, викладених у ньому. 
Представник позивача надала до суду відповідь на відзив, в якому вказувала, що наведені у відзиві доводи не заслуговують на увагу, з підстав викладених у ньому, просила задовольнити позовні вимоги, розгляд справи проводити за їх відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомили, був належно повідомлений про час, дату і місце розгляду справи.
Відповідно положень ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи.
Дослідивши докази та письмові пояснення, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
06 березня 2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 винесена постанова №319 про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн..
Зі змісту вказаної постанови слідує, що 01 березня 2026 року о 11.08 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 під час здійснення заходів мобілізації, співробітниками НП України доставлений ОСОБА_1 , який з 01 березня 2026 року визнаний порушником військового обліку, відповідно звернення до органів Національної поліції України Е4842353 від 01 березня 2026 року сформованого за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Під час проведення звірки облікових даних виявлено, що ОСОБА_1 , 1972 року народження, порушив вимоги ч.11 ст.38 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", п.23 Постанови КМ України №1487 від 30 грудня 2022 року "Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів, а саме не повідомив про зміну облікових даних: адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, інші персональні дані, та не пройшов військово-лікарську комісії для визначення придатності до військової служби шляхом прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин. 
За змістом ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 210 КУпАП настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Тобто, диспозиція ст.210 КУпАП є бланкетною та відсилає до спеціального законодавства та підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини щодо оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно ч.11 ст.38 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст. 286 КАС України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.
Системний аналіз наведених положень дає підстави стверджувати, що будь-яке рішення суб`єкта владних повноважень, зокрема і постанова про накладення адміністративного стягнення, має бути законною та обґрунтованою. При цьому, обов`язок доведення об`єктивних фактів, на підставі яких таке рішення ухвалено, покладається саме на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень.
З огляду на фактичні обставини, які стали підставою накладення на позивача адміністративного стягнення, відповідач повинен довести порушення позивачем обов`язку, передбаченого ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ч.11 ст.38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а саме, що він, будучи військовозобов`язаним, не повідомив про зміну облікових даних: адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, інші персональні дані, та не пройшов військово-лікарську комісії для визначення придатності до військової служби шляхом прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин.
Разом з тим, оскаржувана постанова не містить інформації, які саме вимоги (підпункт, пункт, частина) ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та які саме положення Порядку було порушено позивачем. Відповідач в оскаржуваній постанові не вказав, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем та з якого періоду, зазначивши лише, що ОСОБА_1 не повідомив про зміну облікових даних: адресу проживання, номери засобів зв?язку, адреси електронної пошти (за наявності) та не з`являвся проходження військово-лікарської комісії. У протоколі №45 від 01 березня 2026 року зазначено прізвище "   ОСОБА_2 ", в той час як правильне прізвище позивача - "   ОСОБА_3 ". 
Крім того, відповідачем не наведено в постанові та не надано до неї доказів неможливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів моїх персональних даних військовозобов?язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Окрім того, військовозобов?язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та виявили бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ними військовій частині, командиром військової частини або начальником центру рекрутингу Збройних Сил видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11, яке реєструється у письмовій формі у журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно додатком 12 та видається військовозобов?язаному та резервісту під особистий підпис.
З наведеного вбачається, що процедурі проходження медичного огляду передує формування повістки про виклик для проходження відповідного огляду, видача керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16 травня 2024 року №560 та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16 травня 2024 року №560.
Однак, повістки про виклик для направлення ОСОБА_1 для проходження ВЛК та направлення для проходження ВЛК станом на 01 березня 2026 року не отримував, облікових даних своїх не змінював.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_5 як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим така постанова підлягає скасуванню.
Статтею 62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено порушення ОСОБА_1 вимог ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ст.38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.
Керуючись ст.ст.210, 245, 251, 268, 278, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст.2, 5, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 257, 268, 286 КАС України, суд, - 

у х в а л и в :

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП, - задовольнити.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №319 від 06 березня 2026 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та накладення на нього штрафу в розмірі 17000 грн., - скасувати.
Провадження по адміністративній справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, - закрити.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено – 06 липня 2026 року.

Суддя :