Справа № 715/2352/26 
Провадження № 2/715/962/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2026 року   селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області 
в складі головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які наразі проживають з нею та перебувають на її утриманні. Зазначає, що на утримання дітей потрібні чималі кошти, відповідач участі в утриманні дітей не приймає. 
Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Ткаченко О.Ю. подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивачки.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій вказав, що позов визнає повністю, проти обставин зазначених у позові не заперечує. Погоджується на сплату аліментів на утримання дітей в розмірі про який просить позивачка, судовий розгляд справи просив провести у його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які наразі проживають із позивачкою.
Відповідач участі в утриманні дітей не приймає та матеріально їх не забезпечує. На даний час сторони спільно не проживають, шлюб між ними - розірвано.
Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є молодим, здоровим чоловіком, зобов`язаний утримувати своїх дітей. Доказів того, що останній має на утриманні інших осіб немає.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років – 2 817 грн, від 6 до 18 років – 3 512 грн. 
Отже, врахувавши право визначення способу стягнення аліментів, яке належить позивачу з яким проживає дитина, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, розмір аліментів слід визначити у розмірі по 2000 грн. щомісячно на дитину до досягнення дітьми повноліття.
Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
На підставі наведеного та керуючись 2, 4, 5, 10, 49, 81, 89, 110, 141, 206, 352, 354 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 – задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно на кожну дитину, починаючи з 13 липня 2026 року до досягнення дітьми повноліття.
На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 31.08.2026 року.

Суддя: