РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2026 року 	м. Рівне	№460/7661/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Київського інституту національної гвардії України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Міністерства внутрішніх справ України, до ОСОБА_1 про стягнення коштів. 

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Київського інституту національної гвардії України (далі – Позивач) до ОСОБА_1 (далі – Відповідач), в якому Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського інституту Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі у розмірі 512745,02 грн.
Стислий виклад позиції Позивача та заперечень Відповідача.
Позивач зазначає, що відповідно до наказу начальника Інституту від 10.04.2026 № 80 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_1 був відрахований з навчання та виключений зі списків перемінного складу Інституту через особисту недисциплінованість та невиконання індивідуального навчального плану, а контракт укладений з останнім був достроково припинений (розірваний) 10.04.2026. Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість , систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е" "д" , "е" , "ж" , "з" пункту 2 та підпункту "в" , "з" , "и" пункту 1, підпунктів пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Позивач зазначає, що Відповідач добровільно не відшкодував витрати, а тому така сума підлягає стягненню в судовому порядку. Просив задовольнити позов у повному обсязі. 
Відзив на позовну заяву в порядку статей 159, 162, 261 КАС України Відповідачем не поданий. 
Третя особа зазначає, що станом на момент подання пояснень, належних та допустимих доказів на підтвердження сплати ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, не надано. Просив задовольнити позов. 
Ухвалою суду від 05.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Процесуальні документи суду надіслані на належну адресу Відповідача, яка зазначена у відомостях з Єдиного державного демографічного реєстру.
До суду повернувся поштовий конверт із зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання. 
Відповідно до частини четвертої статті 124 КАС України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.
Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України. 
Відповідно до частини другої статті 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України. 
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) в Київському інституті Національної гвардії України (далі – Інститут) в період з 10.08.2023 по 10.04.2026 на посаді курсанта 313 навчальної групи курсу № 2 факультету службово-бойової діяльності НГУ, у військовому званні «солдат».
10.08.2023 між солдатом ОСОБА_1 та Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Інституту укладений Контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Київського інституту Національної гвардії України (далі – Контракт) строком на період навчання з 10.08.2023.
Згідно з наказом начальника Інституту від 10.08.2023 № 191 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 було зараховано в списки особового складу та поставлено на всі види забезпечення на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки за спеціальністю 253 «Військове управління» з 10 серпня 2023 року.
Відповідно до п. 1 Контракту Відповідач, ознайомившись із законами України та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), добровільно взяв на себе зобов`язання, зокрема, мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням в Інституті, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Під час навчання в Інституті, солдат ОСОБА_1 не повернувся із зимової канікулярної відпустки до місця постійної дислокації Інституту (м. Київ, вул. Оборони Києва, 7).
16.04.2025 слідчим третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення солдатом ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.
Зі змісту заліково-екзаменаційних відомостей за напрямком підготовки (спеціальністю) - 253 «Військове управління» курсантів 313 навчальної групи курсу № 2 у 4 навчальному семестрі 2024-2025 навчального року та у НОМЕР_1 навчальному семестрі 2025-2026 навчального року вбачається, що курсант ОСОБА_1 «не з`явився» на здачу наступних навчальних дисциплін: фізичне виховання та спеціальна фізична підготовка, стрілецька зброя та вогнепальна підготовка, загальна тактика, навчальна практика (за фахом) (ОГП, КЕОП), озброєння підрозділів оперативного призначення, антикорупційна політика, службово-бойова діяльність підрозділів НГУ, тактика дій підрозділів оперативного призначення при виконанні бойових завдань, організація військового зв`язку, політологія, іноземна мова, автомобільна техніка (у тому числі автомобільна підготовка).
30.10.2025 на засіданні вченої ради Київського інституту Національної гвардії України розглянуто питання про дострокове розірвання контракту про навчання у Київському інституті Національної гвардії України з курсантом 313 навчальної групи курсу № 2 факультету службово-бойової діяльності НГУ солдатом ОСОБА_1 .
За результатами розгляду вищезазначеного питання вчена рада постановила вважати недоцільним подальше навчання в Інституті курсанта 313 навчальної групи курсу № 2 факультету службово-бойової діяльності НГУ солдата ОСОБА_1 . 
Водночас, вченою радою Інституту рекомендовано начальнику Інституту припинити (розірвати) Контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Київського інституту Національної гвардії України із курсантом 313 навчальної групи курсу № 2 факультету службово-бойової діяльності солдатом ОСОБА_1 через особисту недисциплінованість та невиконання індивідуального навчального плану, з урахуванням правового режиму воєнного стану. 
Рішення вченої ради Інституту викладено у Протоколі № 6 від 30.10.2025 та введено в дію наказом начальника Інституту від 30.10.2025 № 654 «Про введення в дію рішення вченої ради Київського інституту Національної гвардії України від 30 жовтня 2025 року (протокол № 6)».
Відповідно до наказу начальника Інституту від 10.04.2026 № 80 (по стройовій частині) солдат ОСОБА_1 був відрахований з навчання та виключений зі списків перемінного складу Інституту через особисту недисциплінованість та невиконання індивідуального навчального плану, а Контракт укладений з останнім був достроково припинений (розірваний) 10.04.2026.
Згідно із розрахунком фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 за період навчання у Інституті з 10.08.2023 по 10.04.2026, сума витрат становить 512 745 (п`ятсот двадцять тисяч сімсот сорок п`ять) грн. 02 коп., у тому числі: грошове забезпечення – 419 236,35 грн.; предмети, матеріали, обладнання та інвентар – 26 836,21 грн.; медикаменти та перев`язувальні матеріали – 1 342,59 грн.; продукти харчування – 52 380,00 грн.; комунальні послуги – 12 949,87 грн. (зведений розрахунок фактичних видатків державного бюджету додається). 
Зведений розрахунок фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню солдатом ОСОБА_1 у сумі 512 745 (п`ятсот двадцять тисяч сімсот сорок п`ять) грн. 02 коп., складено відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 «Про порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» (чинного на час складання зведеного розрахунку), начальником фінансового відділу (головним бухгалтером) та завірений мокрою печаткою на підставі документів первинного бухгалтерського обліку. 
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану- за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е" "д" , "е" , "ж" , "з" пункту 2 та підпункту "в" , "з" , "и" пункту 1, підпунктів пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. 
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
З вищенаведеного вбачається, що дана правова норма розповсюджується на дві категорії осіб - на курсантів, які достроково розривають контракт, та на осіб офіцерського складу, які звільняються протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу. Обов`язок щодо відшкодування витрат за навчання саме у курсантів в разі дострокового розірвання контракту не залежить від пункту за яким особу було звільнено з військової служби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, затверджено «Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти» (далі – Порядок № 964), який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. 
Так, п. 3 Порядку № 964 визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних із грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг. Порядок розрахунку витрат встановлюється Міноборони та центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані заклади фахової передвищої військової освіти, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 визначено, що зазначений Порядок, розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України (далі - міністерства) витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення вищого навчального закладу.
Зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням зазначається в контракті під час його укладання. 
Відповідно до п. 6 Порядку № 964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Згідно із зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 за період навчання у Інституті з 10.08.2023 по 10.04.2026, сума витрат становить 512 745 (п`ятсот двадцять тисяч сімсот сорок п`ять) грн. 02 коп., у тому числі: грошове забезпечення – 419 236,35 грн.; предмети, матеріали, обладнання та інвентар – 26 836,21 грн.; медикаменти та перев`язувальні матеріали – 1 342,59 грн.; продукти харчування – 52 380,00 грн.; комунальні послуги – 12 949,87 грн.
Отже, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про необхідність відшкодування витрат пов`язаних з утриманням його у вищому військовому навчальному закладі у разі, зокрема, особистої недисциплінованості та невиконання індивідуального навчального плану, підписав Контракт, що підтверджує факт ознайомлення Відповідача з підставами відшкодування витрат пов`язаних з утриманням останнього у вищому військовому навчальному закладі.
Відповідачу надіслана Претензія №1 від 17.04.2026 щодо необхідності добровільного відшкодування у 10-ти денний термін коштів у розмірі 512745,02 грн (а.с. 13).
В матеріалах справи містяться також докази надіслання такого документа на адресу Відповідача.
Проте, Відповідач не виконав вимоги Претензії №1 та не надав суду докази добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти. 
Вказане вище свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог повністю. 
Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню, оскільки Позивачем є суб`єкт владних повноважень. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов Київського інституту національної гвардії України (вулиця Оборони Києва, 7, місто Київ, 03179; ЄДРПОУ 44633214), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Міністерства внутрішніх справ України (вулиця Богомольця, 10, місто Київ, 01024; код ЄДРПОУ 00032684), до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення коштів – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського інституту Національної гвардії України (реквізити для сплати: код ЄДРПОУ 44633214, р/р UA328201720313281002201189382, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі у розмірі 512745 (п`ятсот двадцять тисяч сімсот сорок п`ять) грн. 02 (дві) коп

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 

Повний текст рішення складений 17 липня 2026 року 

Суддя       К.М. Недашківська