____________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 947/18610/26
Провадження № 2/947/4687/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2026 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Скриль Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несплату аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад позовних вимог
04.05.2026 позивачка ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 9 137,61,61 грн за період з грудня 2025 року по квітень 2026 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.05.2019 Київським районним судом м. Одеси ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.02.2019 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Постановою державного виконавця Київського ВДВС у місті Одесі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.05.2025 відкрито провадження № 78063909 про примусове виконання судового рішення № 520/3527/19, виданого 09.04.2025 Київським районним судом м. Одеси. Однак відповідач аліменти на утримання дитини не сплачував, продовжує ухилятися від свого обов`язку по утриманню сина, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 10 224,86 про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 20.04.2026 та підтверджується копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20.04.2026.
На підставі положень ч. 1 ст. 196 СК України, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 9 137,61 грн, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20.04.2026, за період з грудня 2025 року по квітень 2026 року.
Відзив на позовну заяву
Відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначив, що заборгованість по аліментах ґрунтується на розрахунку державного виконавця, який поклала позивач в основу власного розрахунку та позовних вимог.
Державним виконавцем не враховані окремі платежі та доводить, що відповідачем систематично здійснювались платежу по оплаті аліментів, що підтверджується квитанціями, які додаються до відзиву та не були враховані при розрахунку заборгованості. Борг зі сплати аліментів станом на 01.11.2025 повністю сплачений, а переплата аліментів відповідачем становить близько 80 000 гривень, що виключає можливість існування заборгованості у розмірі, зазначеному позивачкою, тому вимоги вважає не обґрунтованими, не доведеними та просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Процесуальні дії та рух справи
Позивач 04.05.2026 звернувся через представника адвоката Зачепіло З.Я. до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.05.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 
22.05.2026 до суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
Інші заяви та клопотання від сторін та/або їх представників, у тому числі із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, до суду не надходили.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, без проведення судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Встановлені фактичні обставини справи
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17.09.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №809. 
Від даного шлюбу у подружжя народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтвоа про народження серії НОМЕР_1 актовий запис № 5996 від 09.07.2013 року. 
Шлюбні стосунки між сторонами не склалися, тому рішенням Київського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 520/3527/19 від 13.05.2019 року шлюб між сторонами розірвано. 
Цим же рішенням від 13.05.2019 Київським районним судом м. Одеси ухвалено рішення про стягнення з відповідача – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.02.2019 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Постановою державного виконавця Київського ВДВС у місті Одесі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.05.2025 відкрито провадження № 78063909 про примусове виконання судового рішення № 520/3527/19, виданого 09.04.2025 Київським районним судом м. Одеси. 
Однак відповідач аліменти на утримання дитини не сплачував, продовжує ухилятися від свого обов`язку по утриманню сина, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 10 224,86 грн, про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 20.04.2026 року та підтверджується копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20.04.2026 року. 
Згідно з Правилами про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. 
Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. 
Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p= (A1 x 1% x Q1) + (A2 x 1% x Q2) +... (An x 1% x Qn), e: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; Аn – нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn – кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
На підтвердження заявлених вимог позивачка надала такі докази: постанову про відкриття провадження №78063909, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 20.04.2026, який становить 10 224,86 грн, копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , копію рішення Київського районного суду м. Одеси від 13.05.2019, Розрахунок пені, відповідно до якого: 
квітень 2026 року - розмір боргу 2092,25 (1%*30*2092,25=627,68),
березень 2026 року - розмір боргу 2092,25 (1%*61*2092,25=1276,27,68), 
лютий 2026 року - розмір боргу 2092,25 (1%*89*2092,25=1861,10),
січень 2026 року - розмір боргу 2092,25 (1%*120*2092,25=2510,70),
грудень 2025 року - розмір боргу 1894,61 (1%*151*1894,61=2860,86), а всього заборгованість становить по аліментам 10 263,61 грн, пеня – 9 137,61 грн.
Також позивачем надано копію постанови про зняття арешту з коштів боржника, винесену в рамках виконавчого провадження ВП №78063909, з якої вбачається, що станом на 01.11.2025 борг зі сплати аліментів відсутній.
Оцінка аргументів та Мотиви суду
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Так само і положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.
У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Статтею 51 КонституціїУкраїни та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Також згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А згідно з ч. 1 ст. 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Відповідно до частини 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Зазначена правова позиція знайшла відображення в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц.
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зроблено висновок, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем».
Згідно частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Позивачкою проведено розрахунок пені за несвоєчасну плату аліментів, за формулою: p= (A1 x 1% x Q1) + (A2 x 1% x Q2) +... (An x 1% x Qn), e: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; Аn – нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn – кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць, згідно якого за період з грудня 2025 року по квітень 2026 року загальний розмір складає 9 137 гривень 61 копійка.
За загальними правилами відповідальності за прострочення виконання зобов`язання слід виходити із презумпції вини платника аліментів, який прострочив сплату аліментів на утримання дитини, а тому саме на відповідача, який прострочив сплату аліментів, покладається тягар доказування протилежного.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач знав про судове рішення щодо стягнення аліментів, тому заборгованість із аліментів виникла з вини відповідача, як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, а тому позивач має право на стягнення неустойки (пені). Відповідач не надав суду жодних доказів щодо того, що за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем він не міг утримувати свого неповнолітнього сина, доказів на спростування вимог також не надав.
Оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 1 статі 196 СК України.
Згідно з Розрахунком заборгованості по аліментам, здійсненого державним виконавцем Київського ВДВС у місті Одесі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), встановлено, що заборгованість ОСОБА_2 по аліментам станом на 20.04.2026 склала 10 224,86 грн. У зв`язку з відсутністю інформації про дохід боржника в період з грудня 2025 по квітень 2026 нарахування аліментів виконано виходячи з середньомісячної заробітної плати встановленої по м. Одесі згідно з інформацією, яка міститься на офіційному сайті Головного управління статистики в Одеській області. 
Відповідно до розрахунку заборгованість по аліментам за період з грудня 2025 по квітень 2026 склала 10 224,86 грн. 
Закріплений у статті 196 СК України захід відповідальності передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів, які зобов`язана особа повинна сплачувати за рішенням суду. Відповідальність за несвоєчасне виконання аліментного зобов`язання спрямована на стимулювання боржника – платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти та, певною мірою, компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв`язку із затримкою їх сплати. За змістом частини 1 цієї статті у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Водночас, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає за наявності вини цієї особи. При цьому підкреслено, що на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Даною нормою чітко визначено розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, його встановлено у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) на предмет дотримання положень про те, що аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісяця, а неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення, судом приймається даний розрахунок до уваги.
Приписами статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідач не надав суду жодних пояснень та доказів на спростування данного розрахунку, не навів будь-яких аргументів того, що вказана заборгованість по сплаті аліментів відсутня, також не надав доказів щодо переплати ним аліментів у розмірі 80 000 гривень на яку посилається у відзиві. 
Згідно з постановою про зняття арешту з коштів боржника, винесеною у виконавчому провадженні ВП №78063909, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.11.2025 відсутня.
Водночас суд зазначає, що вказаний факт не спростовує доводів та вимог позивачки, оскільки розрахунок заборгованості проведений за інший (пізніший) період: з грудня 2025 року по квітень 2026 року.
Ураховуючи викладене та те, що заборгованість по аліментним зобов`язанням виникла саме з вини відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки суми пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 9 137,61 грн.
Розподіл судовихі витрат
Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 331,20 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 196 СК України, ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 141, 223, 258, 259, 264, 265, 268, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 20.04.2026, за період з грудня 2025 року по квітень 2026 року, у розмірі 9 137 (дев`ять тисяч сто тридцять сім) гривень 61 копійку.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривню 20 копійок.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Позивачка: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення суду підписане 08.07.2026.

Суддя              Ю. А. Скриль