ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/21642/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року та на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року
у справі №160/21642/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області 
про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, в якій просив
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №914 о/с від 07.07.2025 «По особовому складу» (зі змінами внесеними наказом ГУНП від 18.07.2025 №967 о/с) в частині звільнення за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національної поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1390к від 30.06.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ППОП «КОРД» (стрілецький) в частині застосування до інспектора взводу безпілотних літальних апаратів та радіоелектронної боротьби ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 (0045860) дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні службової дисципліни, у порушенні службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, пунктів 1, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337- VIII, підпункту ІІІ Правил внутрішнього розпорядку поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області, затверджених наказом ГУНП від 25.09.2024 №2021, що виразилось у невиході на службу без поважних причин 28.02.2025, 03.03.2025, 04.03.2025, 05.03.2025, 06.03.2025, 07.03.2025 та 10.03.2025, в умовах воєнного стану, тобто скоєнні проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам;
- поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0045860) на службі в органах Національної поліції на штатній посаді інспектора взводу безпілотних літальних апаратів та радіоелектронної боротьби ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області з 17.07.2025;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 17.07.2025 по день ухвалення судового рішення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані накази є протиправними, оскільки в діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку з огляду на поважну причину підтвердження відсутності позивача на робочому місці. Позивач зазначає, що у визначені відповідачем дні невиходу на службу причин позивач проходив медичний огляд, про що відповідач був повідомлений, а отже відсутність позивача на службі у ці дні з огляду на поважну причину підтвердження відсутності позивача на робочому місці не є прогулом. Під час службового розслідування належним чином не були з`ясовані обставини, що спростовують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Суд першої інстанції за встановлених у справі обставин дійшов висновку, що позивач мав поважні причини бути відсутнім на службі, а відповідачем підтверджено обставину надання усного розпорядження про проходження медичного обстеження, зокрема, позивача, протягом лютого - березня 2025 року, тому дисциплінарна комісія дійшла помилкового висновку про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку у вигляді відсутності на службі без поважних причин. Також суд визнав, що з урахуванням тих висновків, що зробила дисциплінарна комісія під час службового розслідування, застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції не є пропорційним.
10 листопада 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, яким допущено до негайного виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у справі №160/21642/25 в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Скаржник наполягає, що з 28.02.2025 по 10.03.2025 в порушення планування запланованих заходів підрозділу лейтенант поліції ОСОБА_1 не виходив на службу, присилаючи підполковнику поліції ОСОБА_3 кожного ранку на мобільний телефон «смс» про проходження ним медичного огляду в поліклініці МВС, не погоджуючи дане питання заздалегідь, а ставлячи підполковника поліції ОСОБА_4 перед фактом лише вранці, хоча з вечора, напередодні лейтенанту поліції ОСОБА_5 доводилось планування. Про кожний невихід на службу було складено відповідні акти. При цьому, як встановлено службовим розслідуванням, підполковник поліції ОСОБА_6 не давав вказівку лейтенанту поліції ОСОБА_5 у дні 28.02.2025, 03.03.2025, 04.03.2025, 05.03.2025, 06.03.2025, 07.03.2025 та 10.03.2025 проходити профілактичний медичний огляд, а давав усний наказ на прибуття останнього до місця розташування взводу БПЛА та РЕБ ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП для виконання службових обов`язків згідно розпорядку дня. Висновком службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку такого як порушення службової дисципліни, що виразилось у відсутності на службі без поважних причин в умовах воєнного стану. Вказаний проступок підтверджується матеріалами службового розслідування, а саме: поясненнями поліцейських, рапортом безпосереднього керівника про відсутність на службі, актами про відсутність на службі, відповіддю з медичних закладів щодо перебування позивача на лікарняних тощо. Відповідач вказує, що суд першої інстанції, зазначивши про наявність поважних причин відсутності на службі через проходження медичного огляду ОСОБА_1 , не врахував, що позивач окрім ігнорування наказу свого безпосереднього керівника, після проходження медичного обстеження, не повертався до місця базування свого підрозділу 28.02.2025, 03.03.2025, 04.03.2025, 05.03.2025, 06.03.2025, 07.03.2025 та 10.03.2025. Окрім того, відповідач вважає, що судом безпідставно зазначено про непропорційність застосованого дисциплінарного стягнення, оскільки, відповідно до вимог ст. 3, 8, 13 Дисциплінарного статуту визначення виду дисциплінарного стягнення, яке необхідно накласти на поліцейського, є переважним (дискреційним) правом начальника ГУНП. | 
Також ГУНП вважає незаконним додаткове рішення суду першої інстанції, зазначаючи про порушення судом вимог ст. 252 КАС України в частині винесення такого додаткового рішення задоволення позовної вимоги, якої позов ОСОБА_1 не містив.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, наполягаючи на правомірності прийнятого відносно позивача рішення про звільнення його зі служби в поліції. 
Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, відповідно до поданого відзиву на апеляціійну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.
Під час апеляційного розгляду справи судом допитано в якості свідка ОСОБА_7 , який станом на час виникнення спірних відносин перебував на посаді командира взводу БПЛА та РЕБ ППО «КОРД» (стрілецький) ГУПН в Дніпропетровській області і в підпорядкуванні якого знаходився позивач. 
В наданих поясненнях свідок ОСОБА_7 підтвердив обставини, викладені ним в ході проведення службового розслідування, також зазначив про відсутність письмових розпоряджень щодо встановлення конкретних (граничних) термінів проходження поліцейськими, зокрема, позивачем, медичного огляду, а також письмових розпоряджень про припинення проходження позивачем медичного огляду.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке. 
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП в Дніпропетровській області на посаді інспектора взводу безпілотних літальних апаратів та радіоелектронної боротьби полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області № 914 о/с від 07.07.2025 (зі змінами, внесеними наказом ГУНП від 18.07.2025 №967 о/с) лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0045860), інспектора взводу безпілотних літальних апаратів та радіоелектронної боротьби полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з 16.07.2025 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Підставою видання наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції став наказ ГУНП від 30.06.2025 № 1390к, яким за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, пунктів 1, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України затвердженого Законом України від 15.03.2018-№ 2337-VIII, підпункту 2 пункту 2 розділу III Правил внутрішнього розпорядку поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області, затверджених наказом ГУНП від 25.09.2024 № 2021, що виразилось у невиході на службу без поважних причин 28.02.2025, 03.03.2025, 04.03.2025, 05.03.2025, 06.03.2025, 07.03.2025 та 10.03.2025, в умовах воєнного стану, тобто скоєнні проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, до інспектора взводу безпілотних літальних апаратів та радіоелектронної боротьби полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби у поліції.
Як зазначено в цьому наказі, 30.04.2025 до ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт т.в.о. командира ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції Василя Рєки про те, що в ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області виявлено факт відсутності на службі з 28.02.2025 по 13.03.2025 інспектора взводу безпілотних літальних апаратів та радіоелектронної боротьби ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 . За відомостями, викладеними у цьому рапорті, дисциплінарною комісією ГУНП в Дніпропетровській області організовано та проведено службове розслідування, за результатами якого в діях лейтенанта поліції ОСОБА_1 встановлено порушення службової дисципліни. 
Судом з`ясовано, що службове розслідування за вказаним фактом відсутності позивача на службі з 28.02.2025 по 13.03.2025 призначено наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 20.05.2025 №1155.
18.06.2025, за результатами службового розслідування, складено висновок, затверджений начальником ГУНП в Дніпропетровській області 18.06.2025.
Згідно висновку про результати службового розслідування від 18.06.2025 в діях інспектора взводу безпілотних літальних апаратів та радіоелектронної боротьби полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 встановлено дисциплінарний проступок, а саме: порушення п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, п. 1, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, Внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників управлінь, відділів, секторів апарату ГУНП та інших його структурних, відокремлених підрозділів, що виразилось у невиході на службу без поважних причин 28.02.2025, 03.03.2025, 04.03.2025, 05.03.2025, 06.03.2025, 07.03.2025 та 10.03.2025.
Факт відсутності позивача на службі у вказані дні засвідчений відповідними актами про відсутність на службі ((робочому місці) від 03.03.2025 № 14261-2025, від 03.03.2025 № 14263-2025, від 03.03.2025 № 14438-2025, від 03.03.2025 № 14263-2025, від 03.03.2025 14438-2025, від 05.03.2025 № 14936-2025, від 05.03.2025 № 15213-2025, від 07.03.2025 № 15662-2025, від 07.03.2025 № 15693-2025, від 11.03.2025 № 16174-2025, від 11.03.2025 № 16182-2025.
В матеріалах службового розслідування містяться пояснення лейтенанта поліції ОСОБА_1 , підполковника поліції ОСОБА_7 командира взводу БПЛА та РЕБ ППО «КОРД» (стрілецький) ГУПН в Дніпропетровській області, в безпосередньому підпорядкуванні якого перебував позивач, а також окремих поліцейських з цього приводу.
За наданими ОСОБА_1 письмовими поясненнями від 23.05.2025та від 06.06.2025 він 27.02.2025 прибув до ДУ «ТМО МВС України в Дніпропетровській області» для проходження профілактично-медичного огляду за 2025 рік. Медичний огляд позивач проходив до 10.03.2025 включно. 
У поясненнях командира взводу БПЛА та РЕБ ППОП «КОРД» ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_7 , наданих в ході службового розслідування, вказано, що у період з 28.02.2025 по 10.03.2025 в порушення планування запланованих заходів підрозділу лейтенант поліції ОСОБА_1 не виходив на службу, присилаючи підполковнику поліції ОСОБА_3 кожного ранку на мобільний телефон «смс» про проходження ним медичного огляду в поліклініці МВС, не погоджуючи дане питання заздалегідь, а ставлячи підполковника поліції ОСОБА_4 перед фактом лише вранці, хоча з вечора, напередодні лейтенанту поліції ОСОБА_1 доводилось планування. Про кожний невихід на службу було складено відповідні акти.
При цьому кожного вечора підполковник поліції ОСОБА_6 з метою фіксації того, що ОСОБА_1 ознайомився з плануванням на наступний день, шляхом смс-повідомлень та повідомлень в месенджер «Whatsapp» повідомляв, що ОСОБА_1 необхідно з`явитись на службу в конкретний час у конкретне місце, але, ОСОБА_1 , ігноруючи повідомлення, лише на наступний день відправляв підполковнику поліції ОСОБА_3 повідомлення, що він проходить медичний огляд в поліклініці МВС та не з`являвся по місцю проходження служби навіть у вечірній час доби, коли прийом лікарів завершений. 
Також підполковник поліції ОСОБА_7 зазначив, що всі поліцейські взводу безпілотних літальних апаратів та радіоелектронної боротьби полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області проходили медичний огляд в поліклініці МВС в період часу лютий-березень 2025 року за усною вказівкою командування полку. Підполковник поліції ОСОБА_6 не давав вказівку лейтенанту поліції ОСОБА_5 у дні 28.02.2025, 03.03.2025, 04.03.2025, 05.03.2025, 06.03.2025, 07.03.2025 та 10.03.2025 проходити профілактичний медичний огляд, а давав усний наказ на прибуття останнього до місця розташування взводу БПЛА та РЕБ ППОД «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області для виконання службових обов`язків згідно розпорядку дня. 
Не погодившись з висновками відповідача про скоєння позивачем дисциплінарного проступку та протиправністю у зв`язку з цим звільнення позивача зі служби в поліції, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про задоволення позову.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію».
Відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:
- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.
Згідно із преамбулою вказаного Закону цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту).
Згідно ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (п.1); знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку (п.8).
Згідно з ч. 1 ст. 11, ст. 12 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Статтею 13 вказаного Закону передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як, зокрема, звільнення з посади (п. 6 ч.4 ст.13).
В спірному випадку суть вчиненого позивачем дисциплінарного проступку – порушення службової дисципліни полягає у невиході на службу без поважних причин у визначені відповідачем дні, що є порушенням Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, недотриманням принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану.
Відповідно до положень статті 91 Закону України «Про Національну поліцію» особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.
Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.
Для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.
Згідно наказу Національної поліції України від 09.08.2022 № 568 на період дії воєнного стану введено посилений варіант службової діяльності поліції, зокрема у пункті 2 наказу установлено на період дії воєнного стану, для поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області шестиденний робочий тиждень, скасувавши вихідний день - суботу.
Правилами внутрішнього службового розпорядку поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області, затверджених наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 25.09.2024 № 2021, визначено, що під час дії воєнного стану діє шестиденний робочий тиждень з тривалістю роботи по днях понеділок, вівторок, середа, четвер, п`ятниця - з 9:00 до 18:00, субота - з 9:00 до 17:00, вихідний день - неділя (пп. 2 п. 2 розділу III Правил).
З матеріалів справи судом першої інстанції правильно з`ясовано, що позивач, заперечуючи проти встановленого відповідачем факту невиходу його на службу без поважних причин 28.02.2025, 03.03.2025, 04.03.2025, 05.03.2025, 06.03.2025, 07.03.2025 та 10.03.2025, зазначив, що у ці дні не знаходився на роботі у зв`язку з проходженням медично-профілактичного огляду на виконання усного наказу командування полку, про що повідомляв керівництво.
Факт проходження позивачем у вказані дні медичного огляду підтверджується матеріалами справи, також матеріали справи містять докази повідомлення позивачем командира взводу ОСОБА_7 про проходження ним медичного огляду та відповідно, виконання позивачем усного наказу командування полку.
Відповідач не спростовує видання командуванням полку усної вказівки про проходження поліцейськими взводу безпілотних літальних апаратів та радіоелектронної боротьби полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області медичного огляду в період лютий-березень 2025 року, що також підтверджено показаннями допитаного в суді апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_7 . 
При цьому згідно наданих суду пояснень конкретні періоди (графіки) проходження поліцейськими взводу БПЛА та РЕБ, зокрема, ОСОБА_1 не встановлювались. Також не було виданого усного чи письмового наказу (розпорядження, вказівки) про дострокове припинення проходження поліцейськими, в тому числі ОСОБА_1 медичного огляду. 
За приписами ч.9 ст.95 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські зобов`язані щороку проходити комплексний медичний огляд (диспансеризацію), а за необхідності - цільові медичні огляди, психофізіологічні обстеження і тестування в порядку, визначеному Міністром внутрішніх справ України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону праці» роботодавець має право в установленому законом порядку притягнути працівника, який ухиляється від проходження обов`язкового медичного огляду, до дисциплінарної відповідальності, а також зобов`язаний відсторонити його від роботи без збереження заробітної плати. 
Згідно положень п. 1 розділу 1 Порядку проходження комплексного медичного огляду (диспансеризації) поліцейськими, затвердженого наказом МВС України від 10 грудня 2015 року № 1561 (y редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 09 вересня 2024 року № 617), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 р. за № 1663/28108, комплексний медичний огляд (диспансеризація) є медичним оглядом поліцейських, який проводиться протягом їх служби з метою активного спостереження за станом здоров`я та включає періодичний медичний огляд та періодичний психіатричний огляд, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин.
Відповідно до п 2 розділу ІІ Порядку проходження комплексного медичного огляду (диспансеризації) поліцейськими підрозділи кадрового забезпечення в кінці кожного року подають до відповідних закладів охорони здоров`я МВС списки поліцейських, які проходять службу в органі (підрозділі) поліції, для проходження ними комплексного медичного огляду наступного року.
Згідно п. 3 розділу ІІ Порядку проходження, комплексного медичного огляду (диспансеризації) поліцейськими перед початком комплексного медичного огляду керівництво закладів охорони здоров`я МВС складає план і графік його проведення і подає на затвердження керівництву центрального органу управління Національної поліції та територіальних органів Національної поліції.
Згідно п. 4 розділу II Порядку проходження комплексного медичного огляду (диспансеризації) поліцейськими керівники органів (підрозділів) поліції організовують своєчасне прибуття підлеглих на комплексний медичний огляд.
Ані вказані, ані інші норми законодавства, що регулюють відносини проходження служби в поліції, встановлюючи обов`язок поліцейських щороку проходити комплексний медичний огляд (диспансеризацію), не регламентують певних строків та періодів проходження поліцейськими такого огляду.
Відповідно до ст.4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.
Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.
Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику.
Відповідно до ч.5 ст.5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.
Таким чином, встановлені у справі обставини свідчать, що позивач на виконання усної вказівки командування полку, про наявність якої відповідач був обізнаний, проходив медично-профілактичний огляд протягом лютого - березня 2025 року, а саме: 28.02.2025, 03.03.2025, 04.03.2025, 05.03.2025, 06.03.2025, 07.03.2025 та 10.03.2025. 
Про такі причини неявки на службу у ці дні позивач повідомляв безпосереднє керівництво (командира взводу ОСОБА_7 ) у спосіб, який не суперечить п.1 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області, затверджених наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 25.09.2024 № 2021. Необхідність погодження питання проходження поліцейським медичного огляду заздалегідь з безпосереднім керівництвом, про що вказує ОСОБА_7 , ніяким чином не обумовлена. Наказ саме про припинення проходження позивачем медично-профілактичного огляду усно та/або письмово не видавався. 
Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджєується з судом першої інстанції про помилковість висновку дисциплінарної комісії про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку, суть якого викладена у висновку про результати службового розслідування від 18.06.2025 і полягає у відсутності на службі без поважних причин.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області: від 30.06.2025 № 1390к в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, від 07.07.2025 № 914 о/с (по особовому складу) про звільнення позивача зі служби в поліції та поновлення позивача на посаді інспектора взводу безпілотних літальних апаратів та радіоелектронної боротьби ППОП «КОРД» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області з 17.07.2025.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
В даному випадку, суд першої інстанції, приймаючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.07.2025 по 28.10.2025, правильно керувався як Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, так і Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженими Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260.
Заперечення відповідача щодо обрахованої судом суми (середнього заробітку) грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, що належить до стягнення на користь позивача, в розмірі 95591,60 грн., відсутні. 
Стосовно доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі стосовно прийнятого судом першої інстанції додаткового рішення від 10 листопада 2025 року, яким суд допустив до негайного виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у справі №160/21642/25 в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Виходячи з наведеної норми, суд першої інстанції правильно зазначив, що можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення виникає, зокрема, з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто невирішеність питань, які необхідно було вирішити у рішенні.
Відповідно до п.1-2 ч.1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.
В даному випадку в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року не вирішено питання про порядок виконання рішення суду в частині звернення рішення до негайного виконання у межах суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, що саме і зумовило суд першої інстанції ухвалити додаткове рішення.
Виходячи з наведеного, додаткове рішення є таким, що ухвалено судом першої інстанції у межах наданих судом повноважень, в повній мірі відповідає наведеним вище правовим нормам.
Цим додатковим рішенням суд визначив саме спосіб виконання судового рішення в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, на отримання якого (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) позивач має право внаслідок визнання його звільнення незаконним, а не задовольнив позовну вимогу, якої позов ОСОБА_1 не містив, як про це помилково зазначає відповідач. 
Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив у цій справі законні та обґрунтовані рішення.
Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та додаткового судового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2025 року та додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі №160/21642/25 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров