ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2026 року
м. Київ

справа № 372/168/22
провадження № 61-14665св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 

головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), 
Шиповича В. В., 

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»,
відповідач -  ОСОБА_1 , 

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 
2025 рокуу складі колегії суддів Рейнарт І. М., Кирилюк Г. М., Ящук Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог

У січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулося до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 грудня 2021 року керівнику ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» стало відомо про розповсюдження щодо ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» недостовірної інформації. Зокрема, за відповідним посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 на своїй офіційній сторінці у соціальн6ій мережі «ФЕЙСБУК» відповідач ОСОБА_1 розмістив інформацію наступного змісту (мовою оригіналу): «Вчера зарегистрировали уголовное производство пока по факту мошеннических действий рейдерско-коллекторской конторы Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Пока по факту, но надеюсь в ближайшее время появятся конкретные особи, которым будет предьявлено подозрение. Данная контора выкупает долги банков, далее используя мошеннические схемы, не чистых на руку нотариусов, частных исполнителей и судей кошмарят граждан Украины. Например, по киевлянам пачками делает исполнительные надписи о взыскании и аресте средств нотариус из Ивано-Франковска ОСОБА_2 . Естественно ехать и искать ОСОБА_3 во Франковске проблема, тем более эта особь скрывается. Ищем пострадавших от действий этих мошенников с целью обьединить заявления. ОСОБА_4 в личку. Также просьба перепостить эту информацию в профильные группы. Спасибо)».

Викладена у публікації інформація є недостовірною, порушує ділову репутацію ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Еліт Фінанас» просило визнати недостовірною і такою, що порушує ділову репутацію ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» інформацію, поширену ОСОБА_1 , розміщену ІНФОРМАЦІЯ_1 на його персональній сторінці у соціальній Інтернет-мережі «Фейсбук» («Facebook») за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 . 

Крім того, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» просило зобов`язати ОСОБА_1 спростувати поширену відносно ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» недостовірну інформацію шляхом видалення недостовірної інформації, розміщеної 17 грудня 2021 року на його персональній сторінці у соціальній Інтернет-мережі «Фейсбук» («Facebook») за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 січня 2022 року матеріали цивільної справи № 372/168/22 направлено до Києво-Святошинського районного суду Київської області за підсудністю.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2022 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 07 лютого 
2023 року позов ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» задовольнив.

Визнав недостовірною і такою, що порушує ділову репутацію ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», інформацію, поширену ОСОБА_1 , розміщену ІНФОРМАЦІЯ_1 
на його персональній сторінці у соціальній Інтернет-мережі «Фейсбук» («Facebook») за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 наступного змісту (мовою оригіналу): «Вчера зарегистрировали уголовное производство пока по факту мошеннических действий рейдерско-коллекторской конторы Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Пока по факту, но надеюсь в ближайшее время появятся конкретные особи, которым будет предьявлено подозрение. Данная контора выкупает долги банков, далее используя мошеннические схемы, не чистых на руку нотариусов, частных исполнителей и судей кошмарят граждан Украины. Например, по киевлянам пачками делает исполнительные надписи о взыскании и аресте средств нотариус из Ивано-Франковска ОСОБА_2 . Естественно ехать и искать ОСОБА_3 во ОСОБА_5 проблема, тем более эта особь скрывается. Ищем пострадавших от действий этих мошенников с целью обьединить заявления. ОСОБА_4 в личку. Также просьба перепостить эту информацию в профильные группы. Спасибо)».

Зобов`язав ОСОБА_1 спростувати поширену відносно ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» недостовірну інформацію шляхом видалення недостовірної інформації,
розміщеної 17 грудня 2021 року на його персональній сторінці
у соціальній Інтернет-мережі «Фейсбук» («Facebook»), за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 наступного змісту (мовою оригіналу): «Вчера зарегистрировали уголовное производство пока по факту мошеннических действий рейдерско-коллекторской конторы Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Пока по факту, но надеюсь в ближайшее время появятся конкретные особи, которым будет предьявлено подозрение. Данная контора выкупает долги банков, далее используя мошеннические схемы, не чистых на руку нотариусов, частных исполнителей и судей кошмарят граждан Украины. Например, по киевлянам пачками делает исполнительные надписи о взыскании и аресте средств нотариус из Ивано-Франковска ОСОБА_2 . Естественно ехать и искать ОСОБА_3 во Франковске проблема, тем более эта особь скрывается. Ищем пострадавших от действий этих мошенников с целью обьединить заявления. ОСОБА_4 в личку. Также просьба перепостить эту информацию в профильные группы. Спасибо)».

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Київський апеляційний суд ухвалою від 25 жовтня 2025 року відмовив
у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 
від 04 жовтня 2025 року та від 06 жовтня 2025 року на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 лютого 2023 року у справі за позовом ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції керувався тим, що апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції подані ОСОБА_1 04 жовтня 2025 року та 06 жовтня 2025 року, тобто після спливу більше, ніж одного року з дня складення повного тексту судового рішення. Доводи заявника про те, що він не був повідомлений про судовий розгляд, спростовуються матеріалами, будь-яких обставин непереборної сили, які б завадили ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу у строки, визначені ЦПК України, заявником не наведено, а тому наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження, виходячи з вимог частини другої статті 358 ЦПК України.

Короткий зміст вимог і доводів касаційної скарги

21 листопада 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2025 року у цій справі, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2025 року і направити справу на розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 як на підставу касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2025 року посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального права та вказує, що суд апеляційної інстанції не дослідив належним чином причини пропуску відповідачем річного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції не вжив всіх необхідних заходів для з`ясування місця реєстрації відповідача. Зазначає, що виключенням із правила щодо відмови у відкриття провадження, незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, після спливу річного строку з дня складення повного тексту судового рішення, є подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, та пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили. Такі висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 733/112/20 (провадження № 61-16703св23) та від 06 березня 2024 року у справі № 953/5340/21 (провадження № 61-16122св23).

У межах річного строку з дня складення повного судового рішення може бути поновлено строк на апеляційне оскарження з інших поважних причин будь-яким заявникам, а особам, не повідомленим про розгляд справи, - і поза межами річного строку.

Також у постановах Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі 
№ 201/13990/15 (провадження № 61-22496св19), від 29 січня 2021 року у справі № 308/2739/16 (провадження № 61-9648св19), від 21 червня 2023 року у справі 
№ 202/32361/13 (провадження № 61-3546св23) зазначено, що під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяким чином не повідомлявся судом і не знав про наявність справи у провадженні суду.

Вказує, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 405/4689/19 (провадження № 61-1979сво24) зроблено висновок, що особою, не повідомленою про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої відкрито провадження.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Провадження у суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 15 грудня 2025 року у складі колегії суддів 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М. відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою, витребував справу із суду першої інстанції, надав строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У січні 2026 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 липня 2026 року визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у такому складі: Сердюк В. В. (суддя-доповідач), Осіян О. М., Сакара Н. Ю.
Верховний Суд ухвалою від 21 липня 2026 року призначив справу до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

17 грудня 2021 року керівнику ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» стало відомо про розповсюдження щодо ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» недостовірної інформації, зокрема, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 на своїй офіційній сторінці у соціальн6ій мережі «ФЕЙСБУК» відповідач ОСОБА_1 розмістив інформацію наступного змісту (мовою оригіналу): «Вчера зарегистрировали уголовное производство пока по факту мошеннических действий рейдерско-коллекторской конторы Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Пока по факту, но надеюсь в ближайшее время появятся конкретные особи, которым будет предьявлено подозрение. Данная контора выкупает долги банков, далее используя мошеннические схемы, не чистых на руку нотариусов, частных исполнителей и судей кошмарят граждан Украины. Например, по киевлянам пачками делает исполнительные надписи о взыскании и аресте средств нотариус из Ивано-Франковска ОСОБА_2 . Естественно ехать и искать ОСОБА_3 во Франковске проблема, тем более эта особь скрывается. Ищем пострадавших от действий этих мошенников с целью обьединить заявления. Пишите в личку. Также просьба перепостить эту информацию в профильные группы. Спасибо)».

Рішення суду у справі ухвалено 07 лютого 2023 року за відсутності учасників справи, повний текст рішення складено 14 лютого 2023 року, строк на його апеляційне оскарження закінчився 16 березня 2023 року.

Апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подані 04 жовтня 2025 року та 06 жовтня 2025 року, тобто більше ніж через один рік після складення повного тексту рішення суду.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . Ця ж адреса зазначена відповідачем ОСОБА_1 у заяві від 05 вересня 2025 року (а. с. 84).

Виконуючи вимоги статті 187 ЦПК України, суддею направлено запит про місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС м. Києві та Київській області від 22 червня 2022 року ОСОБА_1 за зазначеною у позовній заяві адресою не зареєстрований (а. с. 35).
Крім того, 18 серпня 2022 року суд першої інстанції зробив запит до Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області з приводу проживання відповідача ОСОБА_1 у селі Ходосівка (а. с.50). За відповіддю ЦНАП виконавчого комітету Феодосіївської сільської ради від 04 жовтня 2022 року ОСОБА_1 за відомостями реєстру територіальної громади відділу реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання при виконавчому комітеті Феодосіївської сільської ради не зареєстрований на АДРЕСА_1 (а. с. 55).

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області 
від 23 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2022 року закрито підготовче засідання у справі, призначено судовий розгляд справи у судовому засіданні на 13 грудня 2022 року.

27 жовтня 2022 року судова повістка, а також копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви були направлені на зазначену в позовній заяві поштову адресу ОСОБА_1 , однак кореспонденція повернулися до Києво-Святошинського районного суду Київської області без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 59-60, 62,63).

27 жовтня 2022 року Києво-Святошинським районним судом Київської області опубліковано оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик ОСОБА_1 у судове засідання на 13 грудня 2022 року (а. с. 61). У зв`язку із неявкою учасників справи судове засідання, призначене на 13 грудня 2022 року, було відкладено на 07 лютого 2023 року.

14 грудня 2022 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було опубліковано оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик ОСОБА_1 у судове засідання на 07 лютого 2023 року. 

Крім того, 17 січня 2023 року судова повістка направлена на зазначену в позовній заяві поштову адресу ОСОБА_1 , однак повернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області без вручення (а. с. 83).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам процесуального закону оскаржене судове рішення відповідає, а викладені у касаційній скарзі доводи заявника є неприйнятними з огляду на таке. 

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України). Забезпечення апеляційного оскарження рішення суду має бути здійснено судами з урахуванням принципу верховенства права і базуватися на справедливих судових процедурах, передбачених вимогами законодавства, які регулюють вирішення відповідних процесуальних питань. 

У пункті 1 частини другої статті 129 Конституції України однією із засад судочинства також проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. 

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається 
ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав 
і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації. 

За приписами частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 

У статті 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. 

Згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили. 

Отже, сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення 
є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. 

Винятком із цього правила є подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, та пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили. 

Такі висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 28 лютого 
2024 року у справі № 733/112/20 (провадження № 61-16703св23) та від 06 березня 2024 року у справі № 953/5340/21 (провадження № 61-16122св23), на які посилається заявник в касаційній скарзі. 

У межах річного строку з дня складення повного судового рішення може бути поновлено строк на апеляційне оскарження з інших поважних причин будь-яким заявникам, а особам, не повідомленим про розгляд справи, - і поза межами річного строку. Тобто річний преклюзивний строк для поновлення строку на апеляційне оскарження не поширюється на учасників справи, не повідомлених про розгляд справи. 

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) зазначено, що особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), - це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження у справі і яка, відповідно, не знала / не могла знати про розгляд справи. 

Також у постановах Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі 
№ 201/13990/15 (провадження № 61-22496св19), від 29 січня 2021 року у справі 
№ 308/2739/16 (провадження № 61-9648св19), від 21 червня 2023 року у справі 
№ 202/32361/13 (провадження № 61-3546св23), на які посилається заявник у касаційній скарзі, зазначено, що під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяким чином не повідомлявся судом і не знав про наявність справи у провадженні суду. Однак до таких випадків не може бути віднесено неповідомлення особи про окреме судове засідання у справі, навіть якщо в цьому засіданні було ухвалено рішення (за умови, що матеріалами справи безспірно підтверджується факт обізнаності особи про розгляд судом справи та її участь у ній). 

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» (заява № 18986/06) зазначив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (параграф 53). 

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (параграф 41). 

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. 

Норма про відмову у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (частина друга статті 358 ЦПК України), не порушує саму сутність права доступу до правосуддя, а запровадження наведеного процесуального строку відповідає завданням цивільного судочинства та основним засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема таким, як «змагальність сторін» (кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) та «неприпустимість зловживання процесуальними правами» (учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається). Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2025 року у справі № 362/6188/17 (провадження № 61-10004св25) та узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24). 

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції встановив, що звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив таке місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 . Ця ж адреса зазначена відповідачем ОСОБА_1 у заяві від 05 вересня 2025 року (а. с. 84).

Крім того, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що вказана адреса зазначена в Єдиному реєстрі адвокатів України як адреса робочого місця адвоката Ламаха Т. Б.

Виконуючи вимоги статті 187 ЦПК України, суд першої інстанції направив запит про місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 . Згідно з відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС м. Києві та Київській області від 22 червня 2022 року ОСОБА_1 за зазначеною у позовній заяві адресою не зареєстрований (а. с. 35).
Також 18 серпня 2022 року суд першої інстанції зробив запит до Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області з приводу проживання відповідача ОСОБА_1 у селі Ходосівка (а. с. 50). За відповіддю ЦНАП виконавчого комітету Феодосіївської сільської ради від 04 жовтня 2022 року ОСОБА_1 за відомостями реєстру територіальної громади відділу реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання при виконавчому комітеті Феодосіївської сільської ради не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 55).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2022 року закрито підготовче засідання у справі, призначено судовий розгляд справи у судовому засіданні на 13 грудня 2022 року.

27 жовтня 2022 року судова повістка, а також копія ухвали про відкриття провадження та копія позовної заяви були направлені на зазначену в позовній заяві поштову адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , однак кореспонденція повернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 59-60, 62, 63).

27 жовтня 2022 року Києво-Святошинським районним судом Київської області опубліковано оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик ОСОБА_1 у судове засідання на 13 грудня 2022 року (а. с. 61).

У зв`язку із неявкою учасників справи судове засідання, призначене на 13 грудня 2022 року, відкладено судом першої інстанції на 07 лютого 2023 року.

14 грудня 2022 року Києво-Святошинським районним судом Київської області опубліковано оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик ОСОБА_1 у судове засідання на 07 лютого 2023 року.

Крім того, 17 січня 2023 року судова повістка направлена на зазначену в позовній заяві поштову адресу ОСОБА_1 , однак повернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області без вручення (а. с. 83).

Відповідно до частин другої, четвертої, п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України).

Згідно з частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. 

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Верховний Суд зазначає, що повідомлення сторін про час та місце розгляду справи суд здійснює відповідно до статті 128 ЦПК України. 

Якщо в матеріалах справи немає доказів про повідомлення учасника справи про час та місце розгляду справи, то він не може вважатися повідомленим належним чином.

Отже, під час розгляду справи в суді першої інстанції належним доказом вручення судової повістки, надісланої засобами поштового зв`язку, зокрема, є повідомлення про вручення рекомендованого листа.

Згідно з частиною другою статті 130 ЦПК України розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Апеляційні скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 лютого 2023 року, повний текст якого виготовлено 14 лютого 
2023 року, подано ОСОБА_1 04 жовтня 2025 року та 06 жовтня 2025 року. 

Докази виникнення обставин непереборної сили, які унеможливили своєчасне звернення до суду із апеляційною скаргою, у матеріалах справи відсутні, як і докази, що свідчили б про добросовісну реалізацію заявником своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правомірно надсилав повістки ОСОБА_1 за адресою, зазначеною у позовній заяві: АДРЕСА_1 . 

Така ж адреса вказана відповідачем ОСОБА_1 у заяві від 05 вересня 2025 року (а. с. 84) та в Єдиному реєстрі адвокатів України як адреса робочого місця адвоката Ламаха Т. Б. 

Крім того, у зв`язку з відсутності інформації про місце реєстрації ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано здійснював виклики в судові засідання шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик ОСОБА_1 у судові засідання. 

Наведені обставини як окремо, так і в сукупності свідчать про належне повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання в суді першої інстанції.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про судові засідання в суді першої інстанції, однак з апеляційними скаргами на рішення суду першої інстанції 07 лютого 2023 року, повний текст якого виготовлено 14 лютого 2023 року, звернувся 04 жовтня 2025 року та 06 жовтня 2025 року, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки сплив річного строку з дня складення повного тексту рішення суду у разі подання апеляційної скарги особою, повідомленою належним чином про розгляд справи, є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження. 

Із такими висновками апеляційного суду у цій справі колегія суддів Верховного Суду погоджується. 

Вимогами частини першої статті 400 ЦПК України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення виключно в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження. 

Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із судовим рішенням апеляційного суду і такі доводи не дають передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, яке відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості. 

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений у суді першої інстанції, спростовуються дослідженими судом апеляційної інстанції матеріалами, інших доказів заявником апеляційному суду не надано. 

Обставин, які виключають застосування судом апеляційної інстанції вимог частини другої статті 358 ЦПК України, у цій справі заявник не довів. 

Наявність у заявника іншої точки зору на встановлені апеляційним судом обставини застосування у цій справі частини другої статті 358 ЦПК України не спростовує законності та обґрунтованості прийнятого оскаржуваного судового рішення та фактично зводиться до спонукання касаційного суду до прийняття іншого рішення - на користь заявника.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника по суті спору та їх відображення в оскаржуваних судових рішеннях, питання вмотивованості висновків суду, Верховний Суд виходить із того, що у справі, яка переглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, щодо застосування у цій справі частини другої статті 358 ЦПК України.

Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони, хоча пункт 1 статті 6 і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент (рішення у справі «RUIZ TORIYA v. SPAINE» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, § 29). 

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «HIRVISAARI v. FINLAND» від 27 вересня 2001 року, заява № 49684/99, § 2).

За таких обставин касаційна підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції - залишенню без змін.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За положеннями пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).
Доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і не дають підстав для скасування оскарженого судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції без змін, оскільки підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара 

В. В. Сердюк

В. В. Шипович