Справа №687/650/26 
№3/687/136/2026 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 вересня 2026 року селище Чемерівці
Чемеровецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - Борсука В.О., за участю секретаря судового засідання - Пагор Б.Р., з участю захисника - Перунського І.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Хмельницькій області батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, 
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
встановив:
ОСОБА_1 , ставиться у вину те, що він 20.05.2026 року о 09 год. 45 хв. в селищі Чемерівці по вул. Центральна, 1А керував т/з «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник з`явилися, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнали та просили провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
При цьому захисник пояснив, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також наявність у нього ознак такого сп`яніння належними та допустимими доказами не підтверджені. При цьому ОСОБА_1 мав намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак працівники поліції відмовили йому у проведенні такого огляду. Також захисник зазначив, що ОСОБА_1 алкогольних напоїв не вживає, а зазначені працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння у нього були відсутні.
У судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які суду показали, що 20 травня 2026 року ОСОБА_1 підвозив їх до селища Чемерівці. Свідки зазначили, що того дня ОСОБА_1 перебував у тверезому стані, керував транспортним засобом без ознак алкогольного сп`яніння та тривалий час алкогольних напоїв не вживає.
Також, в судовому засіданні було допитано поліцейського ОСОБА_5 , який суду показав, що зупинив транспортний засіб у зв`язку з тим, що на ньому не працював задній стоп-сигнал. Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився. Разом з тим, після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак працівник поліції відмовив йому у проведенні такого огляду.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.3 ст.8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч.1 ст.9 КУпАП.
За змістом ст.254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідальність за ст.130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення за ознакою керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху України» водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Відповідно до зазначених нормативних положень за наявності у водія відповідних ознак сп`яніння поліцейський зобов`язаний провести огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд, вважає, що вина правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки на підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення долучено відеозапис. Із його змісту вбачається, що о 09:45:42 год. було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 ; о 09:48:45 год. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; о 09:49:50 год., тобто через нетривалий час після первісної відмови, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ще до початку складання адміністративних матеріалів. О 09:50:54 год. поліцейський ОСОБА_6 розпочав складання акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. О 09:51 год. поліцейський Ревурко О.С. розпочав складати протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 670556 від 20.05.2026 року, у якому час його складання зазначено як 10:17:14 год.
Таким чином, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 ще до початку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення висловив згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Незважаючи на це, працівники поліції огляд не провели.
Таким чином, судом встановлено суперечність між зафіксованою у протоколі відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду та його подальшою поведінкою, яка свідчила про готовність пройти такий огляд.
При цьому результати огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або медичного огляду, які могли б об`єктивно підтвердити чи спростувати наявність у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, у матеріалах справи відсутні.
За таких обставин суд позбавлений можливості достовірно встановити, чи мав ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені в протоколі, а також чи була його відмова від проходження огляду остаточною та безумовною.
Відмова водія від проходження огляду повинна бути чіткою та усвідомленою, а процедура проведення такого огляду має відповідати вимогам ст. 266 КУпАП та відповідної Інструкції. У даному випадку після первісної відмови ОСОБА_1 висловив бажання пройти огляд, однак працівники поліції не забезпечили його проведення.
З вищевказаного відеозапису вбачається істотна суперечність між фактичними діями ОСОБА_1 та висновком про нібито його відмову від проходження огляду. Особа фактично висловила готовність пройти огляд, а тому твердження про її безумовну відмову від огляду не відповідає змісту відеозапису.
Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду необхідно встановити саме факт відмови від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, а не лише зафіксувати окрему фразу чи поведінку особи без урахування всього контексту події.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Суд звертає увагу на те, що у ході судового провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, підлягає доведенню не лише факт керування особою транспортним засобом, а й наявність ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, має бути встановлено факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, а не формальне припущення наявності у особи цих ознак.
Отже, відмова водія проходити огляд повинна бути усвідомленою, чіткою, або поведінка особи повинна свідчити про ухилення проходити огляд та надавати відповідь щодо вимоги такого проходження, без наявності тиску, спонукання або передчасного висновку працівників поліції.
Відповідно до п.2 Розділу ІІ Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з п. 6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).
Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.
Суд зобов`язаний дотримуватись принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Таку ж позицію висловив Верховний суд у справі №463/1352/16-а.
Під час розгляду справи встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, а згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст.130, 247, 266, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга на постанову подається через суд першої інстанції до Хмельницького апеляційного суду.
В умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту постанови суд користується своїм правом обмежитися проголошенням її резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту постанови в день її проголошення.

Суддя         Борсук В.О.