ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2026 Справа № 917/1216/26 
м. Полтава
Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали за позовною заявою Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» (вул. Берегова, буд. 13, м. Південне, Одеська область, 65481, ЄДРПОУ 04704790)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДМАШ» (вул. Островського, буд. 55, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ЄДРПОУ 37709897)
про стягнення 177 156,00 грн заборгованості за договором поставки № Т/СН-352/25 від 27.08.2025 
без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суть справи: 19.06.2024 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДМАШ» про стягнення 177 156,00 грн заборгованості, яка виникла за договором поставки № Т/СН-352/25 від 27.08.2025, з яких: 156 636,00 грн – пеня за порушення строку виконання зобов`язання за Договором у розмірі 0,5 відсотка від вартості товару; 20 520 грн – штраф за прострочення строку виконання зобов`язання понад 30 днів у розмірі 15 % від вартості товару.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору поставки № Т/СН-352/25 від 27.08.2025 не поставив у визначені між сторонами строки обумовлений товар, у зв`язку з позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню та штраф.
Ухвалою від 24.06.2026 суд залишив позовну заяву без руху, запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви не пізніше 3 днів з моменту вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
26.06.2026 суд отримав від позивача заяву про усунення недоліків, 01.07.2026 відкрито провадження у справі № 917/1216/26 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників процесу за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Як встановлено судом, позивач має зареєстрований електронні кабінети у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, відповідно ухвала суду про відкриття провадження у справі в електронному вигляді була доставлена до електронного кабінету позивача, що підтверджується повідомленнями про доставку електронного листа, залученими до матеріалів справи.
Станом на момент відкриття провадження у справі відповідач не мав зареєстрованого електронного кабінету, тому ухвала про відкриття провадження у справі від 01.07.2026 направлялась відповідачу засобами поштового зв`язку на юридичну адресу, згідно з даними ЄДРПОУ. Вказана ухвала була повернута органом зв`язку неотримана адресатом з відміткою, зробленою 09.07.2026: «Одержувач відсутній за вказаною адресою», в зв`язку з чим, 14.07.2026 офіційному сайті Господарського суду Полтавської області було розміщене відповідне оголошення про розгляд даної справи.
Судом враховується, що пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.
Разом з тим, суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною адресою і судовий акт повернуто у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.
Аналогічний правовий висновок знайшов своє змістовне відображення у численних постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №908/3468/13, від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 тощо.
Окрім того, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Таким чином, суд вважає, що ухвалу про прийняття справи до розгляду відповідач отримав 09.07.2026 (день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність адресата), а відзив на позовну заяву відповідач мав подати не пізніше 24.07.2026.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав. Строк на подання відзиву на позовну заяву закінчився.
Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки необхідних для вирішення спору доказів у справі достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.
Між ДЕРЖАВНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ «ПІВДЕННИЙ» (Позивач, Покупець), та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РЕДМАШ» (Відповідач, Постачальник), було укладено Договір поставки № Т/СН-352/25 від 27.08.2025 (далі –Договір).
Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити на склад Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, в кількості та за цінами, які вказані в Додатку № 1 до цього Договору, що є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з п. 1.3. Договору Постачальник зобов`язується поставити товар на склад Покупця, відповідно до рознарядки Покупця, силами та засобами Постачальника, та за його рахунок, з оформленням первинних документів на умовах поставки DDP (Інкотермс 2020).
Згідно п. 2.1 сума Договору з ПДВ становить 136800,00 грн.
Відповідно до п. 4.1 та пп. 4.1.1 Договору поставка товару здійснюється Постачальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати направлення письмової рознарядки Постачальнику від Покупця на поставку товару, яка відправляється будь-яким способом, передбаченим Договором.
Письмова рознарядка на поставку товару направляється електронною поштою, що зазначена в реквізитах цього Договору, та вважається отриманою Постачальником у день відправлення цієї рознарядки з електронної пошти Покупця, що зазначена в розділі 15 Договору, та у порядку, передбаченому п. 13.10 Договору.
Додатково оригінал письмової рознарядки на поставку товару може бути надісланий поштовим відправленням (листом з описом вкладення).
Будь-який із зазначених способів направлення письмової рознарядки Покупцем Постачальнику на поставку товару вважається належним способом її направлення Покупцем, якщо він містить умови про строк поставки, місце поставки, найменування і кількість товару, найменування Покупця, номер і дату Договору.
Відповідно до п. 7.3. Договору за порушення Постачальником строку виконання зобов`язання (прострочення строку поставки товару, відмови від поставки товару повністю або поставки товару не в повному обсязі згідно письмової рознарядки Покупця), зазначеного в п. 4.1 Договору, з Постачальника стягується пеня у розмірі 0,5 % вартості товару, з якого допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів Постачальник додатково сплачує штраф в розмірі 15 % вказаної вартості.
У відповідності до п. 13.10 Договору всі документи (листи, повідомлення, письмові рознарядки, інша кореспонденція тощо), що будуть відправлені Покупцем на адресу Постачальника, вказану у Договорі, вважаються такими, що були відправлені належним чином належному отримувачу до тих пір, поки Постачальник письмово не повідомить Покупця про зміну свого місцезнаходження (із доказами про отримання Покупцем такого повідомлення).
Листи, письмові рознарядки, письмові вимоги, претензії, акти, акти невідповідності товару згідно умов цього Договору, інша документація, яка направляється Покупцем електронною поштою, що зазначена в реквізитах цього Договору, вважаються отриманими Постачальником у день їх відправлення з електронної пошти Покупця, що зазначена в реквізитах цього Договору.
Додатково оригінали можуть надсилатись поштовим відправленням (цінним листом з описом вкладення).
Датою одержання Постачальником листів, письмових рознарядок, письмових вимог, претензій, актів, актів про невідповідність товару згідно з умовами цього Договору, іншої документації з електронної пошти Покупця є дата їх відправлення Покупцем незалежно від способу їх відправлення.
Листи, письмові рознарядки, письмові вимоги, претензії, акти, акти про невідповідність товару згідно з умовами цього Договору, інша документація, з дотриманням цих вимог, що відправлені електронною поштою, мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для Сторін, передбачених цим Договором, та можуть бути подані до судових інстанцій в якості належних доказів і не можуть спростовуватися Сторонами Договору.
Належним підтвердженням направлення листів, письмових рознарядок, письмових вимог, претензій, актів, актів про невідповідність товару згідно з умовами цього Договору, іншої документації та їх отримання Постачальником є звичайне технічне підтвердження Покупця про відправлення документу: звіт серверу про відправлення електронного повідомлення тощо.
Також сторонами підписано додаток № 1 до договору – Специфікацію, в якій визначено найменування товару, його характеристики, кількість та ціна.
На виконання умов Договору, 18.09.2025 позивачем було надіслано відповідачу супровідний лист вих. № 5742/04/205/25 від 18.09.2025 із рознарядкою № 205-12/941 від 18.05.2025 на поставку товару на електронну адресу відповідача, що зазначена в реквізитах Договору, про що свідчить скриншот з екрану про відправлення (а.с. 16). Також рознарядка додатково була направлена відповідачу засобами поштового зв`язку, що підтверджується описом вкладення до цінного листа, накладною Укрпошти та фіскальним чеком, який свідчить про оплату послуг поштового зв`язку (а.с. 15).
Відповідно до умов п. 4.1. Договору кінцевий строк поставки товару за рознарядкою від 18.09.2025 – 18.10.2025, а з 19.10.2025 постачальник, у разі нездійснення поставки, може вважатися таким, що прострочив зобов`язання.
Як свідчить наданий позивачем лист вих. № 6858/205/25 від 11.11.2025, направлений відповідачу засобами електронного зв`язку, Покупець звернувся до Постачальника щодо визначення дати постачання товару за відповідною рознарядкою (а.с. 18-20).
На вказаний лист Постачальником була надана відповідь вих. № 71 від 11.11.2025, за змістом якої затримка поставки товару відбулась у зв`язку із аварійним вимкненням електроенергії на виробничих потужностях; одночасно відповідачем у даному листі визначено планову дату відвантаження товару – 19.11.2025.
Позивач вказує, що на визначену цим листом дату, 19.11.2025 відповідачем не було поставлено товар Позивачу.
Надалі 17.03.2026 ДП «МТП «Південний» було направлено на офіційну електронну адресу постачальника лист вих. № 1519/170/205/25 щодо повторного визначення дати постачання товару згідно направленої рознарядки (а.с. 22-24).
Проте, за посиланням позивача, жодних відповідей від ТОВ «РЕДМАШ» не надходило. А товар за рознарядкою № 205-12/941 від 18.05.2025 на даний час все ще непоставлений.
При розгляді справи по суті суд приймає до уваги таке.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Укладений сторонами Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
18.09.2025 Покупець рознарядкою повідомив Постачальника про готовність до виконання Договору.
Рознарядка була направлена Покупцем електронною поштою та отримана Постачальником 18.09.2025, що випливає зі змісту п. 13.10. Договору: « Датою одержання Постачальником листів, письмових рознарядок, письмових вимог, претензій, актів, актів про невідповідність товару згідно з умовами цього Договору, іншої документації з електронної пошти Покупця є дата їх відправлення Покупцем незалежно від способу їх відправлення».
Таким чином, враховуючи строки, визначені Договором та дату отримання Постачальником рознарядки, кінцевий термін поставки товару – 18.10.2025.
Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем обов`язку з поставки товару за Договором поставки №Т/СН-352/25 від 27.08.2025 та рознарядки від 18.09.2025.
Крім того, відповідач не надав будь-яких доказів, які б свідчили про вжиття ним усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Як встановлено судом, 7.3. Договору передбачена відповідальність постачальника за порушення строків поставки: пеня у розмірі 0,5 % вартості товару, з якого допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів Постачальник додатково сплачує штраф в розмірі 15 % вказаної вартості.
Скориставшись правом, передбаченим договором, позивач за порушення строку виконання зобов`язання (прострочення строку поставки товару) нарахував до стягнення пеню в розмірі 156 636 грн за період прострочення з 20.10.2025 по 05.06.2026 на вартість непоставленого товару (136 800,00 грн)в розмірі 156636,00 грн. Також позивач нарахував за прострочення строку поставки, що перевищила тридцять днів штраф у розмірі п`ятнадцяти відсотків вартості товару, що дорівнює 20 520 грн.
Судом не встановлено обставин, які б звільняли відповідача від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за договором.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Перевіривши розрахунки пені та штрафу, наведені позивачем у розрахунку до позовної заяви, суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Перевірка правильності розрахунку пені та штрафу здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи «Ліга. Закон».
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення пені та штрафу суд врахував також правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 19.09.2019 №904/5770/18. Згідно позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та статтями 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», а право визначити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За таких обставин одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України – видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0, 8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Судовий збір за даними майновими вимогами з урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі та з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8, в зв`язку з поданням позовної заяви в електронному вигляді через систему «Електронний суд», покладаються на відповідача в розмірі 2662,40 грн.
Одночасно, судом встановлено, що при зверненні з позовною заявою до суду, позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3328,00 грн, що підтверджується наявною у справі платіжною інструкцією, а також випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сформованою за допомогою механізму централізованого отримання виписок з Державної казначейської служби України щодо сплати судового збору у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду». 
Таким чином, різниця між сплаченим, та належним до сплати судовим збором, за подання даного позову складає 665,60 грн.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
За таких обставин, питання про повернення надлишково сплаченої суми судового збору (665,60 грн) буде вирішено судом після звернення позивача з відповідним клопотанням, в порядку приписів ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕДМАШ» (вул. Островського, буд. 55, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ЄДРПОУ 37709897) на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» (вул. Берегова, буд. 13, м. Південне, Одеська область, 65481, ЄДРПОУ 04704790) – 156 636,00 грн пені; 20 520,00 грн штрафу; 2662,40 грн судового збору. 
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України.
Суддя І.І. Пушко