РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2072/26 
23 липня 2026 року 
Костопільський районний суд Рівненської області
в складі судді Снітчук Р.М.
за участі секретаря Ажнюк О.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в залі суду м. Костопіль цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 30 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (далі ТОВ «МАНІФОЮ») та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір про споживжий кредит №2020690, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано позичальником електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
За умовами цього договору позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 5000 грн. строком на 30 календарних днів, до 29.04.2021, зі сплатою відсотків 746 грн. 25 коп., які нараховуються за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, тип відсоткової ставки за даним договором фіксована, та за базавою процентною ставкою 1,9900 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування.
Вказує, що ТОВ «Маніфою» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, перерахувало суму кредиту на картковий рахунок позичальника. 
Станом на 07.05.2026 прострочена заборгованість за кредитом становить 15485 грн. 00коп., з яких: 5000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 10485 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками. 
11.08.2021 ТОВ «Маніфою» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю ФК «Европейська агнція з повернення боргів» на підставі договору відступлення прав вимоги №1108/20221.
23.05.2024 ТОВ ФК «Европейська агнція з повернення боргів» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на підставі договору відступлення прав вимоги №23/05/24.
Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 15485 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 2662 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн. 00 коп.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 
Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. 
Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. 
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі – ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
У постанові Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) зазначено, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Судом встановлено, що 30 березня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2020690, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п.2.3.3 сума кредиту становить 5000 грн. Кредит надається загальним строком на 30 днів, до 29.04.2021.
Згідно п.2.4.1. проценти за користування кредитом 746 грн 25 коп., які нараховуються за ставкою 1,01 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом. Відповідно до п. 2.4.4. проценти за користування кредитом, які нараховуються за базовою процентною ставкою 1,99 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом поточного періоду.
Відповідно до пункту 2.6. договору, кредит надається позичальнику безготівково на картковий рахунок.
Згідно із пунктом 4.3.2 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені цим договором.
Згідно із пунктом 8.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту 
Згідно із довідкою ТОВ «Маніфою» про ідентифікацію відповідач ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «Маніфою», як позичальник за укладеним договором, оскільки акцептувала, підписавши 30.03.2021 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, направленого на номер телефону, договір про споживчий кредит.
Графік платежів на кредит № 2020690 від 30.03.2021 містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем ОСОБА_1 у ТОВ «Маніфою».
ТОВ «Маніфою» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало у повному обсязі. Перерахувавши на ім`я позичальника ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 5000 грн. та надаши позичальнику можливість користуватися та розпоряджатися ними. 
Відповідно до розразнунку заборгованості за Кредитним договором №2020690 станом на 07.05.2026 заборгованість відповідача перед позивачем становить 15585 грн. 00 коп. з яких: 5000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10485 грн. 62 коп.- прострочена заборгованості за відсотками.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
11.08.2021 між ТОВ «Маніфою та ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №11-08/2021, відповідно до умов якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Маніфою», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2020690 від 30.03.2021.
23.05.2024між ТОВ ФК «Европейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір відступлення прав вимоги №23/05/24, відповідно до умов якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Факторинг Партнерс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2020690 від 30.03.2021.
Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №23/05/24 від 23.05.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 15485 грн. 00, з яких: 5000 грн. - прострочена заборгованості за сумою кредиту; 10485 грн. 00 коп. - прострочена заборгованості за відсотками.
Разом із тим, із аналізу розрахунку заборгованості за кредитним договором №2020690 від 30.03.2021 вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом в сумі 10485 грн. 00 коп. здійснювалося з 30.03.2021 по 07.05.2026. 
При цьому пунктом 2.3.4. кредитного договору передбачено, що строк кредитування становить 30 днів. Тобто відсотки в сумі 10485 грн. 00 коп. позивачем нараховано поза межами строку кредитуваня. 
Також із наданого позивачем розрахунку заборогованості по кредиту вбачається, що проценти за період поза межами строку кредитування нараховано саме як проценти за користування кредитом, а не як міру відповідальності на підставі ст. 625 ЦК України. 
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З наведеного вбачається, що протягом дії договірних відносин розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.
Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Відсутність позову про визнання кредитного договору неукладеного як оспорюваного правочину чи заперечень щодо його умов не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом кредитора до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості слід керуватися чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, в т.ч. графіком платежів, а не завуальованими, двозначними умовами, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом поза чітко вказаного строку кредитування та загальної вартості кредиту.
При цьому відсутні підстави вважати пролонгованим строк кредитування.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за процентами підлягають до задоволення частково, в сумі 2985 грн. 00 коп. (5000 грн. х 1,99 %) = 99,5; (99,.5 х 30 = 2985 , тобто у межах строку кредитування. 
Таким чином суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Зокрема, підлягає до стягнення 5000 грн. 00 коп. заборгованості за тілом кредиту, 2985 грн. 00 коп. відсотків за користування кредитом, а всього 7985 грн. 00
Доказів протилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору, отримання кредитних коштів та наявність простроченої заборгованості за кредитом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У встановлені кредитним договором строки відповідач не виконала свої боргові зобов`язання.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. 
За наведених обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитом у сумі 7985 грн. 00 коп.
Встановлено, що витрати позивача зі сплати судового збору становлять 2662 грн. 40 коп., витрати на правничу допомогу - 9000 грн. 
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, (7985 х 100) : 15485 = 51,56 %, тобто позов задоволено на 51,56 %. 
При визначенні розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, суд наводить наступний розрахунок: 2662 грн. 40 коп. х 51,56 % = 1372,73грн., тобто з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1372 грн. 73 коп. судових витрат зі сплати судового збору.
Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4640 грн. 40 коп. (9000 грн. х 51,56%).
На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 509, 526, 527, 530, 532, 599, 610- 612, 615, 629, 631, 634, 638, 1046-1050, 1054 ЦК України ст. 2, 3-13, 19, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, 

у х в а л и в: 
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором №2020690 від 30.03.2021 в розмірі 7985 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 73 коп. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 4640 (чотири тисячі шістсот сорок) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач – ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст судового рішення складено 23 липня 2026 року.

Суддя | Р. М. Снітчук