ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/17779/26
Провадження № 22-ц/820/2041/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І., 
секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2026 року в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди (суддя Стефанишина С.Л.).
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги , суд

в с т а н о в и в:
15 червня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої йому тривалою бездіяльністю Державної казначейської служби України, внаслідок якої порушено його право на справедливий суд (судовий захист) в порядку ст. 6 та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 23, ст. ст. 1167, 1173 ЦК України, ст. ст. 55, 56, ч. 9 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України, щодо невиконання рішень суду у справах №686/25511/20, №686/13188/21, №686/13975/23, №686/28905/23, №686/10337/24, №686/17187/24, №686/20010/25, №686/12361/25. ОСОБА_1 просив стягнути з Держави Україна на його користь 180000000 грн моральної шкоди.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2026 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі представника Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в частині позовних вимог, обґрунтованих невиконанням рішень суду у справах №686/25511/20, №686/13188/21, №686/13975/23, №686/28905/23, №686/10337/24, №686/17187/24, №686/20010/25.
Прийнято до розгляду і відкрито провадження в цивільній справі №686/17779/26 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в частині вимог, обґрунтованих невиконанням рішення суду у справі №686/12361/25. 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду в цій частині скасувати. При цьому, посилається на порушення норм процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції став на сторону відповідача і самостійно, за власною ініціативою, порушив принципи дизпозитивності, рівності і змагальності сторін, верховенства права, правової визначеності і справедливості. 
Вважає, що фактично суд став на захист відповідача та відмовився здійснювати правосуддя.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, ухвала суду першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження у справі не відповідає вказаним вимогам закону в повній мірі.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог, обґрунтованих невиконанням рішень суду у справах №686/25511/20, №686/13188/21, №686/13975/23, №686/28905/23, №686/10337/24, №686/17187/24, №686/20010/25, на підставі пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні цього суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі з огляду на таке.
Встановлено, що у даній справі №686/17779/26 15 червня 2026 року ОСОБА_1 подав до суду з позов до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої йому тривалою бездіяльністю Державної казначейської служби України, внаслідок якої порушено його право на справедливий суд (судовий захист) в порядку ст. 6 та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 23, ст. ст. 1167, 1173 ЦК України, ст. ст. 55, 56, ч. 9 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України, щодо невиконання рішень суду у справах №686/25511/20, №686/13188/21, №686/13975/23, №686/28905/23, №686/10337/24, №686/17187/24, №686/20010/25, №686/12361/25.
Разом з тим, в провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області на час постановлення оскаржуваної ухвали перебувала цивільна справа №686/10113/26 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про  відшкодування моральної шкоди. Провадження у вказаній справі відкрито 08.04.2026.
Предметом позову по справі №686/10113/26 є матеріально-правова вимога, звернута до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про  відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 тривалою бездіяльністю Державної казначейської служби України, внаслідок якої порушено його право на справедливий суд (судовий захист) в порядку ст. 6 та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 23, ст. ст. 1167, 1173 ЦК України, ст. ст. 55, 56, ч. 9 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України, щодо невиконання рішень суду у справах №686/25511/20, №686/13188/21, №686/13975/23, №686/28905/23, №686/10337/24, №686/17187/24. 
Відповідно, у справі №686/10113/26 не були предметом позову вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, обґрунтовані невиконанням рішення суду у справі №686/20010/25. 
Крім того, зазначаючи в мотивувальній частині про перебування в провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області (на час постановлення оскаржуваної ухвали) справи №686/11544/26, судом не враховано, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.04.2026 у справі №686/11544/26 позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України в частині позовних вимог, обґрунтованих невиконанням рішень у справах №686/25511/20, №686/13188/21, №686/13975/23, №686/28905/23, №686/10337/24, №686/17187/24 залишено без розгляду. 
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №761/7978/15-ц зроблено висновок щодо неприпустимості розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та щодо властивості судового рішення, що набрало законної сили. Зауважено, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц вказано, що підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права або охоронюваного законом інтересу. Від підстав позову слід відрізняти правові підстави позову (правове обґрунтування позову) - правову кваліфікацію обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (пункти 81, 83, 84).
У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі №909/243/18 зазначено, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Подібна права позиція щодо визначення предмету спору викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №916/542/18, від 01 серпня 2019 року у справі №916/1743/18.
Отже, для застосування підстави для відмови у відкритті провадження, передбаченої пункті 3 частини першої статті 186 ЦПК України, необхідно наявність у провадженні цього чи іншого суду справи зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Оскільки, суд першої інстанції належним чином не дослідив, що у справі №686/10113/26 не були предметом позову вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, обґрунтовані невиконанням рішення суду у справі №686/20010/25, відповідно, прийшов до передчасного висновку про відмову у відкритті провадження за п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України, в частині позовних вимог, обґрунтованих невиконанням рішення суду у справі №686/20010/25.
Відповідно до частини 6 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до статті 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено передчасну ухвалу в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в частині позовних вимог, обґрунтованих невиконанням рішень суду у справах №686/20010/25, що призвело до неправильного вирішення питання, тому вона в цій частині підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В решті ухвала суду першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження у справі постановлена судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а тому, підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 379, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2026 року в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в частині позовних вимог, обґрунтованих невиконанням рішень суду у справах №686/20010/25 скасувати, справу в цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В решті ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2026 року в частині відмови у відкритті провадження залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 14 вересня 2026 року.

Суддя-доповідач      І.В. П`єнта

Судді:        А.П. Корніюк

О.І. Талалай