ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

13 липня 2026 року	Справа №160/10530/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач), в якій позивач просить:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2025, на підставі протоколу перерахунку пенсії пенсійної справи ФД: 72840 на 01.10.2025 року 30769,92 грн., виходячи з розрахунку 30% грошового забезпечення 9230,97 грн;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2025, на підставі протоколу перерахунку пенсії пенсійної справи ФД: 72840 на 01.10.2025 року 30769,92 грн., виходячи з розрахунку 30% грошового забезпечення 9230,97 грн. з урахуванням раніше виплачених сум. 
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, є вдовою померлого пенсіонера Міністерства оборони України – ОСОБА_2 , звернулась до відповідача із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника та про отримання пенсії у розмірі 30% від всіх складових грошового забезпечення, наданого в розрахунку пенсії за вислугу років по пенсійній справі №ФД 72840 ОСОБА_2 , нарахованої відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.12.2023 №ФД 72840 для обчислення та перерахунку розміру пенсії з 01.02.2023 року. Однак відповідач листом від 09.04.2026 відмовив у перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що не має на те законних підстав. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та виплати пенсії на підставі оновленої довідки, що порушують її право на належне пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим звернулась до суду із цим позовом.
Ухвалою суду від 28.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/10530/26; розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.
Цією ж ухвалою суду було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області засвідчену належним чином копію пенсійної справи засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). 
Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
06.07.2026 відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи протокол за пенсійною справою №0401050125 від 01.01.2026, лист-відповідь ОСОБА_3 від 26.12.2025 №0400-010314-8/240097.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. 
За приписами частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 30% сум грошового забезпечення годувальника.
Відповідно до протоколу за пенсійною справою №0401050126, пенсію позивачеві призначено з 01.01.2026, основний розмір пенсії становить 2124,30 грн. (30% від грошового забезпечення годувальника - чоловіка ОСОБА_2 ), що складається з наступних складових та у таких розмірах: посадовий оклад – 3520,00 грн., оклад за військове звання – 1200,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) – 2360,00 грн., премія – 0грн., всього грошового забезпечення для обрахунку пенсії – 7080,00 грн.
Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років за пенсійною справою №ФД72840, годувальник - ОСОБА_2 до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 89% від грошового забезпечення.
01.12.2023 ІНФОРМАЦІЯ_4 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №160/18290/23 оформлено та видано ОСОБА_2 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії.
Відповідно до довідки №ФД72840 від 01.12.2023, вона складена за формою відповідно до Додатку 2 до Порядку на ім`я ОСОБА_2 , за посадою «змінний керівник посадки літаків військово-транспортного авіаполку» за нормами, чинними на 01.01.2023, розмір грошового забезпечення складається з таких складових та у таких розмірах: посадовий оклад – 5370,00 грн., оклад за військовим званням – 1830,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) – 3600,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (78%) – 5522,40 грн., надбавка військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень (10%) – 352,00грн., премія (204%) – 7180,80 грн., усього грошового забезпечення для обчислення пенсії – 23855,20 грн.
Як установлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_2 за життя неодноразово звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовними заявами до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо захисту соціальних прав на належне пенсійне забезпечення.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 у справі №160/4191/24 позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ЄДРПОУ 21910427) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.02.2023 року на підставі довідки від 01 грудня 2023 року № ФД72840, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.02.2023 року на підставі довідки від 01 грудня 2023 року № ФД72840 виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням фактично виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі №160/20910/24 позов ОСОБА_2 – задоволено частково.
Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_2 згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 у справі № 160/4191/24 з 01.02.2023 року з розрахунку 70% від грошового забезпечення та припинення нарахування індексації за 2022 рік, за 2023 рік, 2024 рік.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 у справі №160/4191/24 з 01.02.2023 року з розрахунку 89% від грошового забезпечення з нарахуванням індексації за 2022 рік, за 2023 рік, 2024 рік.
Визнано протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_2 доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням виплачених сум, з моменту припинення виплати, яке вчинене на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 у справі №160/4191/24.
В решті позовних вимог - відмовлено.
В рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі №160/20910/24, яке набрало законної сили 24.12.2024, установлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 у справі №160/4191/24 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023 від грошового забезпечення 23855,20 гри, яке зазначено у довідці від 01.12.2023 за № ФД 72840, наданій ІНФОРМАЦІЯ_5 .
На виконання вказаного рішення суду ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії.
У розрахунку пенсії за вислугу років за пенсійною справою №ФД72840 вказано, що підсумок пенсії з надбавками  ОСОБА_2 станом на 01.10.2025 становив 30769,92 грн., з яких: 21231,13 грн. – основний розмір пенсії (89% від грошового забезпечення - 23855,20 грн.), індексація базового ОСНП 2022 – 2972,36 грн., індексація базового ОСНП 2023 – 1500,00 грн., індексація базового ОСНП 2024 – 1500,00 грн., індексація базового ОСНП 2025 – 1500,00 грн., щомісячна доплата відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 – 2000,00 грн., доплата дітям війни - 66,43 грн.
11.03.2026 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід на пенсію померлого з урахуванням всіх складових, вказаних у протоколі перерахунку від 01.10.2025.
Листом №42156-25631/І-01/8-0400/26 від 09.04.2026 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивачу, що пенсію обчислено в розмірі 30% від грошового забезпечення померлого годувальника, яке зазначено у довідці, надані на виконання Постанови №103, а саме: посадовий оклад – 3520,00 грн., оклад за військове звання – 1200,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) – 2360,00 грн., всього грошового забезпечення для обрахунку пенсії – 7080,00 грн. Відповідно до статті 37 Закону № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника (або частина спільної пенсії кожного непрацездатного члена сім`ї), що призначається членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, з розрахунку на кожного непрацездатного члена сім`ї не може бути меншою ніж два визначені законом розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Законом України від 03 грудня 2025 року № 4695-ІХ «Про Державний бюджет України на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлено з 01.01.2026 на рівні 2595,00 грн. Враховуючи зазначене, загальний розмір пенсійної виплати в разі втрати годувальника станом на 01.01.2026 склав 5358,43 грн, з яких: основний розмір пенсії (8286,72 грн – грошове забезпечення годувальника х 30%) - 2124,00 грн; щомісячна доплата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 - 2000,00 грн; надбавка дітям війни - 66,43 грн; компенсаційна виплата особі, яка досягла 80-річного віку, - 570,00 грн; доплата до мінімального розміру пенсії (5190,00 грн (2595,00 грн х 2) - 598,00 грн. Також повідомлено, що станом на 01.07.2025 розмір пенсії ОСОБА_2 було обчислено на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2024 у справі № 160/20910/24. Зобов`язання щодо проведення будь-яких дій згідно рішення суду стосується тільки осіб, відповідно до яких прийняте рішення.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії на підставі протоколу перерахунку пенсії за пенсійною справою ФД 72840 на 01.10.2025, звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Зазначені гарантії з приводу соціального забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2262-ХІІ особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Згідно із статтею 6 цього Закону сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до статті 29 Закону №2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. 
За змістом частин першої - третьої статті 30 Закону №2262-ХІІ право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).
Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються:
а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;
б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю.
Відповідно до 36 Закону №2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:
Пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:
а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;
б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.
Згідно зі статтею 37 Закону №2262-XII пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Пенсії у разі втрати годувальника ветеранам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом (стаття 39 Закону №2262-ХІІ).
За змістом статті 40 Закону №2262-ХІІ пенсія в разі втрати годувальника встановлюється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним (стаття 30), а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - довічно.
Зміна розміру пенсії, якщо у складі сім`ї, якій було призначено пенсію у разі втрати годувальника, станеться зміна, внаслідок якої окремі члени сім`ї або сім`я в цілому втратять право на пенсію, перерахунок пенсії або припинення її виплати провадиться з першого числа місяця, що йде за тим місяцем, у якому сталася зміна.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-ХІІ).
Відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Наведені положення статті 43 Закону №2262-ХІІ містяться в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначають складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.
Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтями 51 та 63 Закону № 2262-XII.
Так, згідно з частиною другою статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Статтею 63 Закону №2262-ХІІ встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Відповідно до частини третьої статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №3-1).
Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду.
30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.
Згідно з пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України №704 (у первинній редакції від 30.08.2017), ця постанова набирає чинності 01 січня 2018 року.
Пунктом 4 Постанови №704 було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Також, додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Отже, Урядом України було запроваджено дві розрахункові величини обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
21.02.2018 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), яка набрала чинності 24.02.2018.
Пунктом 6 Постанови №103 були внесені зміни до ряду постанов Кабінету Міністрів України, в тому числі до Постанови №704 були внесені чергові зміни в частині календарної дати набуття чинності і строк початку дії цього нормативного акту було перенесено на 01.03.2018.
Крім цьому, пунктом 6 Постанови №103 внесено зміни до пункту 4 Постанови №704, який викладено в наступній редакції:
«Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
При цьому, суд звертає увагу на те, що зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 до Постанови № 704 не вносилися.
Отже, згідно із пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції Постанови №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, для складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за відповідною посадою, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, тоді як згідно з примітками до вказаних додатків розрахунковою величиною визначено відсотковий показник від розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Водночас, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Постановою Верховного Суду від 20.10.2022 у справі № 826/6453/18 (провадження №К/9901/5921/20, №К/9901/6578/20) касаційні скарги Пенсійного фонду України та Кабінету Міністрів України залишені без задоволення, а постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 без змін.
Отже, зміни до пункту 4 Постанови №704, внесені пунктом 6 Постанови №103, з 29.01.2020 не підлягають застосуванню, оскільки втратили чинність.
При цьому, порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пункту 6 Постанови №103 та змін до пункту 4 Постанови №704, не змінився.
Отже, з 29 січня 2020 року діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін, і в якій передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Разом з цим, визнання Шостим апеляційним адміністративним судом протиправним та скасування пункту 6 Постанови №103 не впливає на застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
Суд звертає увагу, що під час розв`язання правової колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ та пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою №103, та приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704, перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.
Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, суд приходить до висновку, що обчислення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу не проводиться із використанням величини мінімальної заробітної плати.
Таким чином, відповідно до пункту 4 Постанови №704, починаючи з 29.01.2020, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня календарного року.
Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб:
-станом на 01 січня 2018 року встановлений в розмірі 1762,00 грн. (стаття 7 Закону України від 07.12.2017 № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік»),
-станом на 01 січня 2023 року встановлений у розмірі 2684 грн. (стаття 7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік»).
При цьому, суд також враховує, що Закон України від 03.11.2022 № 2710-IX застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема, грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року, на 2023 рік не містить.
За таких обставин, суд зазначає, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом України від 03.11.2022 № 2710-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
Відповідного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 серпня 2022 року у справі №440/6017/21 (адміністративне провадження № К/9901/43174/21), який враховується судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.
З огляду на викладене, право позивача на обрахунок пенсії з грошового забезпечення годувальника, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим) званням, як складових грошового забезпечення, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (у спірному випадку станом на 01.01.2023), є беззаперечним, оскільки обумовлене підвищенням прожиткового мінімуму та, відповідно, збільшенням розміру грошового забезпечення підставі пункту 4 постанови КМУ №704.
В свою чергу, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а.
Однак, до моменту отримання належної довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.
Отже, право позивача на перерахунок пенсії у разі втрати годувальника, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, є беззаперечним, а передумовою для його проведення є довідка про розмір грошового забезпечення, видана уповноваженим на те органом, яким в даному випадку є ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 01.01.2026 отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно Закону № 2262-ХІІ у розмірі 30% від грошового забезпечення померлого годувальника – чоловіка  ОСОБА_2 
Як слідує з матеріалів справи, 01.12.2023 ІНФОРМАЦІЯ_4 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі №160/18290/23 оформлено та видано ОСОБА_2 оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії.
Відповідно до довідки №ФД72840 від 01.12.2023, вона складена за формою відповідно до Додатку 2 до Порядку на ім`я ОСОБА_2 , за посадою «змінний керівник посадки літаків військово-транспортного авіаполку» за нормами, чинними на 01.01.2023, розмір грошового забезпечення складається з таких складових та у таких розмірах: посадовий оклад – 5370,00 грн., оклад за військовим званням – 1830,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) – 3600,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (78%) – 5522,40 грн., надбавка військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень (10%) – 352,00 грн., премія (204%) – 7180,80 грн., усього грошового забезпечення для обчислення пенсії – 23855,20 грн.
За життя ОСОБА_2 було здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФД72840 від 01.12.2023 за нормами станом на 01.01.2023.
Відповідно до розрахунку пенсії за вислугу років за пенсійною справою №ФД72840 від 01.10.2025, основний розмір пенсії ОСОБА_2 обрахований з грошового забезпечення, розмір якого відповідає розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії у довідці №ФД72840 від 01.12.2023.
Водночас, згідно із протоколом призначення за пенсійною справою №0401050125, розмір пенсійної виплати позивача обрахований з інших складових та в іншому розмірі, а саме: посадовий оклад – 3520,00 грн., оклад за військове звання – 1200,00 грн., відсоткова надбавка за вислугу років (50%) – 2360,00 грн., премії – 0грн., усього грошового забезпечення для обчислення пенсії – 7080,00 грн., тобто у меншому розмірі та без урахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, в т.ч. премії.
Отже, відповідач під час обчислення основного розміру пенсії позивача (30% від грошового забезпечення годувальника) здійснив його розрахунок без урахування основних та щомісячних додаткових видів складових грошового забезпечення, вказаних у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФД72840 від 01.12.2023, у зв`язку із чим основний розмір її пенсії значно зменшений.
Обґрунтувань причин позбавлення позивача права на отримання пенсії в разі втрати годувальника з розміру грошового забезпечення, з якого обчислювалась пенсія її померлого чоловіка, відповідачем не надано.
Суд наголошує, органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, що враховується для призначення (перерахунку) пенсій. До їх функцій належать виключно питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Розмір складових грошового забезпечення визначається уповноваженим органом, в даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_4 , довідка №ФД72840 від 01.12.2023, на підставі якої обраховувався основний розмір пенсії годувальника, сформована уповноваженим на те органом, за нормами станом на 1 січня 2023 року, є чинною, не відкликаною, доказів протилежного відповідачем під час судового розгляду справи не надано.
За викладених обставин, суд вважає, що відповідач, не здійснивши обрахунок та виплату пенсії позивача на підставі довідки від уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення за нормами станом на 01.01.2023 допустив протиправну бездіяльність, а тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не здійснення обрахунку та виплати пенсії позивачу на підставі всіх складових довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №ФД72840 від 01.12.2023.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.
Згідно із частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Суд враховує, відповідно до протоколу за пенсійною справою №0401050125 від 01.01.2026 позивачеві призначено пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ з 01.01.2026.
За наведених обставин, перерахунок пенсії позивача має бути проведений саме 01.01.2026, тобто з дати призначення такого виду пенсії, оскільки саме з цієї дати порушені права та інтереси позивача.
З огляду на викладене, виходячи з того, що позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових грошового забезпечення, розрахованих згідно з Постановою №704 і відповідно до вимог статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ станом на 01.01.2023, з урахуванням наведених судом законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що з метою відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2026 перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №ФД72840 від 01.12.2023 з урахуванням відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги в частині зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії на підставі протоколу перерахунку пенсії від 01.10.2025 за пенсійною справою №ФД72840, виходячи з розрахунку 30% від розміру пенсії годувальника - 30769,92 грн., не підлягають задоволенню, оскільки пенсія в разі втрати годувальника призначається у відповідному відсотковому розмірі від грошового забезпечення годувальника, а не від розміру отримуваної ним пенсії, до якої, окрім основного розміру пенсії, включаються щомісячні доплати, підвищення та надбавки. Суд звертає увагу, що підсумок пенсії з надбавками, визначений годувальнику до виплати згідно з розрахунком пенсійної виплати з 01.10.2025 - 30769,92 грн., не був основним розміром його пенсії, як помилково вважає позивач, основний розмір пенсії його становив 21231,13 (89% від грошового забезпечення 23855,20 грн.), тож позовні вимоги в цій частині необґрунтовані та безпідставні.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірності своїх дії у спірних правовідносинах.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
З огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат зі сплати судового збору в сумі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) щодо не здійснення обрахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з урахуванням всіх складових довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФД72840 від 01.12.2023.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) здійснити з 01.01.2026 перерахунок пенсії  ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФД72840 від 01.12.2023 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за нормами станом на 01.01.2023 з урахуванням відомостей про розміри основних та додаткових видів грошового забезпечення, і здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова