Справа № 593/1228/26
Провадження № 1-кп/593/154/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" липня 2026 р. Бережанський районний суд Тернопільської області 
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в залі судового засідання, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 08.07.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026216050000104, відносно  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бережани Бережанського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не депутата, раніше не судимого, обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
08 липня 2026 року, близько 04 години 30 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився на території житлового господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває в законному користуванні ОСОБА_3 , виник кримінально -протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, 08 липня 2026 року, близько 04 години 30 хвилин, точного часу досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , перебуваючи на території житлового господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, спрямованих на незаконне проникнення до житла особи та бажаючи настання таких наслідків, в порушення вимог ст.30 Конституції України, яка гарантує право на недоторканність житла та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка гарантує, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, а також до свого житла, діючи умисно, без дозволу відкрив вхідні двері будинку, які не були зачинені на замок та через вказані двері проник усередину житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив право на недоторканість житла, гарантоване законом ОСОБА_3 , як законному користувачу.
Таким чином, ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто у незаконному проникненні до житла особи (порушення недоторканості житла).
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акту прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні з урахуванням тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України, прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_2 яка складена за участі його захисника ОСОБА_4 , у якій він зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, беззаперечно визнає, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згідний із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.
Також у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
До обвинувального акта долучено письмову заяву потерпілого ОСОБА_3 про те, що він згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку; заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, згідний із встановленими під час дізнання обставинами, згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку; відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення обвинуваченим кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення обвинуваченим кримінального проступку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто в незаконному проникненні до житла особи. 
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.162 КК України, віднесене до кримінального проступку.
Обставинами, які пом`якшують покарання, що передбачені ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставини, які обтяжують покарання, що передбачені ст. 67 КК України вчинення кримінального правопорушення щодо особи із інвалідністю.
Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_2   визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Бережанський районний суд Тернопільської області, з особливостями, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1