Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2026 р. №520/15908/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Донецької обласної ради (вул. Миру, буд. 9/22,м. Маріуполь,Маріупольський р-н, Донецька обл.,87517, код ЄДРПОУ 24068072) про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому просить суд:
1. Зобов`язати Донецьку обласну раду достроково припинити депутатські повноваження Остапенко Ігоря Антатолійовича, як депутата Донецької обласної ради 6-го скликання по одномандатному виборчому округу (м. Дружківка), за власним волевиявленням.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що він є депутатом Донецької обласної ради 6 скликання. В січні 2026 року подав Донецькій обласнійї раді заяву про складання депутатських повноважень за власним бажанням, проте понад встановлений законом граничний термін розгляду заяв громадян, її заява відповідачем не розглянута і її повноваження не припинено.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2026 у вказаній адміністративній справі відкрито спрощене провадження.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 
Відповідач, Донецька обласна рада, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що повноваження депутатів Донецької обласної ради 6 скликання продовжуються і в теперішній час, оскільки відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2015 року N? 645-V-III «Про селищних, міських голів у 2015 році», пункту 4 розділу XV Закону України «Про місцеві вибори» від 14.07.2015 N? 595-VIII чергові вибори до Донецької обласної ради 25 жовтня 2015 року не проводилися. Згідно роз?яспень Комітету Верховної Ради України з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування № 04-14/11-3686 від 12 листопада 2015 року у селах, селищах, містах, райопах і областях, де чергові місцеві вибори 25 жовтня 2015 року не проводилися, свої повноваження продовжують здійснювати місцеві ради та сільські, селищні, міські голови, обрані на попередніх чергових виборах у 2010 році.
Щодо наявності підстав для дострокового припинення повноважень депутата вказав, що остання сесія Донецької обласної ради відбулася 24.09.2014. 3 25.09.2014 і по теперішній час сесії ради не проводяться через об?єктивну неможливість зібрати кворум. Оскільки вирішення цього питання можливс виключно колегіально на пленарному засіданні, за відсутності сесійних засідань Відповідач не має жодних правових підстав самостійно (одноособово керівництвом чи апаратом ради) прийняти таке рішення.
Таким чином, у діях Донецької обласної ради відсутній склад протиправної бездіяльності, адже законний механізм реалізації права Позивача заблоковано через форс-мажорні обставини (відсутність кворуму).
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта вища, генеральний директор ПАТ «Кондратівський вогнетривкий завод», м. Дружківка, член Партії регіонів, був обраний депутатом Донецької обласної ради 6 скликання на чергових виборах депутатів місцевих рад, які відбулися 31 жовтня 2010 року (рішення обласної ради від 12.11.2010 № 6/1-1 «Про результати виборів депутатів Донецької обласної ради 6 скликання») по 21-му виборчому округу ( м. Дружківка) від Донецької обласної організації Партії регіонів. Був членом комісії з питань житлово-комунального господарства, будівництва та архітектури.
16.01.2026 року позивач звернувся до Донецької обласної ради з заявою щодо припинення депутатських повноважень за власним бажанням.
Листом №0001-27 від 20.01.2026 року Донецька обласна рада повідомила, що подана заява повинна розглядатись на сесії ради. З 25.09.2014 та по теперішній час сесії Донецької обласної ради не проводяться через відсутність кворуму для їх проведення.
Вважаючи протиправною бездіяльність Білопільської міської ради щодо не розгляду її заяви про дострокове припинення повноважень депутата, позивачки звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
За ч. 1 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Згідно ч. 3 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради (ч. 4 ст. 140 Конституції України).
За ч.ч. 1, 4 ст. 141 Конституції України до складу сільської, селищної, міської, районної, обласної ради входять депутати, які обираються жителями села, селища, міста, району, області на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Строк повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, депутати якої обрані на чергових виборах, становить п`ять років. Припинення повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради має наслідком припинення повноважень депутатів відповідної ради.
Статус голів, депутатів і виконавчих органів ради та їхні повноваження, порядок утворення, реорганізації, ліквідації визначаються законом.
Згідно ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
За ст. 146 Конституції України інші питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом.
Закон України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Закон України від 11 липня 2002 року № 93-ІV «Про статус депутатів місцевих рад» (далі - Закон № 93) відповідно до Конституції України, Закону № 280/97-ВР, інших законів України визначає правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.
Згідно ст. 2 Закону № 280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення (ч. 1 ст. 5 Закону № 280/97-ВР).
За ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону № 93 депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.
Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.
Згідно ст. 3 Закону № 93 депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування.
Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.
За ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 93 депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів».
Повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.
За ч. 1 ст. 49 Закону № 280/97-ВР повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання. Повноваження депутата можуть бути припинені достроково у випадках, передбачених законом.
Рада невідкладно інформує відповідну територіальну виборчу комісію про дострокове припинення повноважень депутата ради.
Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 93 повноваження депутата місцевої ради припиняються достроково за наявності перелічених підстав, засвідчених офіційними документами, без прийняття рішення відповідної ради у разі:
1) його відкликання за народною ініціативою у встановленому цим Законом порядку;
3) припинення його громадянства України або виїзду на постійне проживання за межі України;
4) обрання або призначення його на посаду, зайняття якої згідно з Конституцією України і законом не сумісне з виконанням депутатських повноважень;
5) обрання його депутатом іншої місцевої ради;
6) визнання його судом недієздатним або безвісно відсутнім;
7) набрання законної сили обвинувальним вироком суду, за яким його засуджено до позбавлення волі, або набрання законної сили рішенням суду, яким його притягнуто до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення або правопорушення, пов`язаного з корупцією, та застосовано покарання або накладено стягнення у виді позбавлення права займати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;
7-1) набрання законної сили рішенням суду про визнання його активів чи активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених ст. 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави;
8) його смерті.
За ч. 2 ст. 5 Закону № 93 повноваження депутата місцевої ради можуть припинятися достроково також за рішенням відповідної ради у зв`язку:
1) з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, за яким його засуджено до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі;
2) з особистою заявою депутата місцевої ради про складення ним депутатських повноважень;
3) з несплатою аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону № 93 спори щодо дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради вирішуються судом.
Отже, нормами Закону № 93 передбачено, що за загальним правилом повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, при цьому Законом № 93 визначені підстави дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради.
Також суд звертає увагу, що структура ст. 5 Закону № 93 свідчить, що законодавцем визначені:
1) підстави дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради - обставини, виникнення (існування) яких імперативно призводить до дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради і прийняття рішення відповідною радою не потребує (ч. 1 цієї статті) та
2) підстави дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради - обставини, виникнення (існування) яких може мати наслідком дострокове припинення повноважень депутата місцевої ради за рішенням відповідної ради (ч. 2 цієї статті).
У випадку волевиявлення депутата місцевої ради на дострокове припинення його повноважень (подання ним особистої заяви) його повноваження припиняються достроково не «автоматично», а за рішенням відповідної ради (п. 2 ч. 2 ст. 5 Закону № 93).
Крім того, в ч. 1 ст. 5 Закону № 93 законодавець використав граматичну конструкцію «повноваження депутата місцевої ради припиняються достроково», яка не передбачає будь-яких альтернатив і визначає єдиний можливий наслідок виникнення (існування) обставин, про які йдеться в цій частині, а саме - дострокове припинення повноважень депутата місцевої ради.
При цьому, в ч. 2 ст. 5 Закону № 93 законодавець використав граматичну конструкцію «повноваження депутата місцевої ради можуть припинятися достроково», яка передбачає, що за наявності обставин, про які йдеться в цій частині, в тому числі у випадку подання депутатом місцевої ради особистої заяви про складення ним депутатських повноважень, повноваження депутата місцевої ради можуть бути припинені достроково за рішенням відповідної ради, а можуть і не бути припинені.
За ч.ч. 2, 3 ст. 10 Закону № 280/97-ВР обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.
Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.
Згідно ст. 20 Закону № 280/97-ВР державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень.
За ст. 21 Закону № 280/97-ВР обмеження прав територіальних громад на місцеве самоврядування згідно з Конституцією та законами України може бути застосоване лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 43 Закону № 280/97-ВР до питань, які вирішуються районними і обласними радами виключно на їх пленарних засіданнях належить прийняття рішень щодо дострокового припинення повноважень депутата ради в порядку, встановленому законодавством.
Отже, дострокове припинення повноважень депутата районної ради належить до виключної компетенції відповідної районної ради, яке реалізується шляхом прийняття рішення на її пленарному засіданні.
Крім того, «виключність компетенції» районної ради полягає у тому, що повноваження, віднесені до її виключної компетенції, не можуть бути передані (делеговані) чи реалізовані іншим органом (посадовою особою) місцевого самоврядування.
За ч.ч. 1, 4 ст. 45 Закону № 280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.
Рада вважається повноважною за умови обрання не менш як двох третин депутатів від загального складу ради.
За ч.ч. 5, 7, 8 ст. 45 Закону № 280/97-ВР у разі дострокового припинення повноважень деяких депутатів, внаслідок чого до складу ради входить менш як дві третини депутатів, до обрання необхідної кількості депутатів така рада вважається повноважною за наявності більше половини депутатів від загального складу ради.
Строк повноважень місцевої ради, обраної на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.
Повноваження місцевої ради, обраної на позачергових, повторних або перших виборах, закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної ради, обраної на наступних (чергових або позачергових) виборах.
Згідно ч.ч. 1, 4-6 ст. 46 Закону № 280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.
Наступні сесії ради скликаються: сільської, селищної, міської - відповідно сільським, селищним, міським головою; районної у місті, районної, обласної - головою відповідної ради.
Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.
У разі немотивованої відмови сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті, районної, обласної ради або неможливості його скликати сесію ради сесія скликається: сільської, селищної, міської ради - секретарем сільської, селищної, міської ради; районної у місті, районної, обласної ради - відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради.
У цих випадках сесія скликається:
1) якщо сесія не скликається сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті, районної, обласної ради) у строки, передбачені цим Законом;
2) якщо сільський, селищний, міський голова (голова районної у місті, районної, обласної ради) без поважних причин не скликав сесію у двотижневий строк після настання умов, передбачених частиною сьомою цієї статті.
Згідно ч.ч. 7, 12 ст. 46 Закону № 280/97-ВР сесія сільської, селищної, міської, районної у місті ради повинна бути також скликана за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, а сесія районної, обласної ради - також за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради або голови відповідної місцевої державної адміністрації.
Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.
За ч.ч. 2, 4, 6, 11 ст. 49 Закону № 280/97-ВР депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат, крім секретаря ради, повинен входити до складу однієї з постійних комісій ради.
Депутат зобов`язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.
Депутат має право ухвального голосу з усіх питань, які розглядаються на сесіях ради, а також на засіданнях постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.
Повноваження депутатів, порядок організації і гарантії депутатської діяльності визначаються Конституцією України, цим Законом, законом про статус депутата, іншими законами.
Згідно ч. 1 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
За абз. 1 ч. 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Отже, за вимогами Закону № 280/97-ВР, передумовою для прийняття районною радою відповідних рішень на її пленарному засіданні є наявність кворуму, тобто в пленарному засіданні мають брати участь більше половини депутатів від загального складу ради.
Крім того, рішення районної ради, в тому числі з питання дострокового припинення повноважень депутата цієї ради, приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.
Суд враховує, що ані Закон № 280/97-ВР, ані Закон № 93, ані будь-який інший законодавчий акт не покладають на депутатів місцевої ради обов`язку голосувати «за» рішення про дострокове припинення повноважень депутата відповідної ради, тобто ці суб`єкти можуть проголосувати на свій вибір (за це рішення, проти нього, або утриматися від голосування).
Отже, лише волевиявлення депутата місцевої ради на дострокове припинення його повноважень недостатньо для дострокового припинення повноважень.
В цьому випадку не йдеться суто про взаємовідносини фізичної особи з суб`єктом владних повноважень, який в процесі реалізації своїх владних-управлінських функцій своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю може порушити права, свободи чи інтереси такої фізичної особи у сфері публічних правовідносин.
Депутат місцевої ради наряду з правами, в тому числі з правом на дострокове припинення його повноважень, має зобов`язання перед територіальною громадою (територіальними громадами), представником інтересів якої (яких) він є, а також відповідні повноваження і обов`язки рівноправного члена відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування.
Реалізуючи своє право бути обраним депутатом місцевої ради, громадянин України повинен усвідомлювати, що наряду з правами та гарантіями, які надає статус депутата місцевої ради, він матиме визначені законодавством обов`язки і зобов`язання перед відповідною територіальною громадою (відповідними територіальними громадами - для депутатів районних, обласних рад).
Спірні правовідносини виникли в умовах правового режиму воєнного стану.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VІІІ «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389) Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану» (далі - Указ № 64/2022).
За п. 1 Указу № 64/2022 з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан строком на 30 діб.
24 лютого 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», яким затвердила Указ № 64/2022.
Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.
Воєнний стан в Україні триває.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону № 389 воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
За ч.ч. 1, 2, 4, 8 ст. 4 Закону № 389 на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.
Рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.
У районі, області військові адміністрації утворюються у разі нескликання сесії відповідно районної, обласної ради у встановлені Законом № 280/97-ВР строки або припинення їх повноважень згідно із законом, або для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку. У разі прийняття рішення про утворення районних, обласних військових адміністрацій їх статусу набувають відповідно районні, обласні державні адміністрації, а голови районних, обласних державних адміністрацій набувають статусу начальників відповідних військових адміністрацій.
Військові адміністрації населених пунктів, районні, обласні військові адміністрації здійснюють свої повноваження протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування.
Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 15 Закону № 389 військові адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про критичну інфраструктуру», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Повноваження військових адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Здійснення органами державної влади та органами місцевого самоврядування повноважень в умовах воєнного стану регламентовано нормами ст. 9 Закону № 389.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону № 389 Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Отже, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України та законами України, і в умовах воєнного стану.
За ч. 3 ст. 10 Закону № 389 у разі утворення обласної та/або районної військової адміністрації на період дії воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення чи скасування, у разі тимчасової окупації або оточення адміністративного центру області або у разі прийняття Верховною Радою України за поданням Президента України відповідного рішення:
1) повноваження такої обласної та/або районної ради здійснюють відповідні обласні та районні військові адміністрації;
2) виконавчий апарат такої районної та обласної ради підпорядковується начальнику відповідної військової адміністрації;
3) відповідні районні та обласні ради не здійснюють свої повноваження;
4) комунальні підприємства, установи та організації, засновані на базі майна спільної власності територіальних громад району або області, підпорядковуються відповідній військовій адміністрації;
5) управління об`єктами спільної власності територіальних громад таких району та/або області здійснюється начальником відповідної районної та/або обласної військової адміністрації;
6) призначення осіб на посади та звільнення з посад, які здійснюються начальником районної військової адміністрації, погоджуються з начальником відповідної обласної військової адміністрації;
7) начальник обласної військової адміністрації, начальник районної військової адміністрації за погодженням з начальником відповідної обласної військової адміністрації може увільняти від виконання посадових обов`язків працівників виконавчого апарату такої районної та/або обласної ради (для таких працівників оголошується простій або здійснюється їх переведення на рівнозначну чи нижчу посаду).
За ч. 4 ст. 10 Закону № 1058 у разі прийняття Верховною Радою України рішення, передбаченого ч. 2 або 3 цієї статті, начальник військової адміністрації, відповідна обласна та/або районна військова адміністрація здійснюють повноваження, передбачені відповідно ч. 2 або 3 цієї статті, з дня набрання чинності зазначеним рішенням Верховної Ради України протягом строку, передбаченого цими частинами.
У разі усунення загроз для безпеки і правопорядку на території області за поданням Президента України Верховна Рада України може прийняти рішення про поновлення роботи органів місцевого самоврядування на території відповідної області до закінчення 30-денного строку, передбаченого ч. 2 або 3 цієї статті, але не раніше дня припинення чи скасування воєнного стану.
Якщо протягом 30-денного строку після припинення або скасування воєнного стану виникнуть визначені законом підстави для призначення позачергових виборів відповідної місцевої ради, начальник військової адміністрації, відповідна обласна та/або районна військова адміністрація продовжують здійснювати повноваження, передбачені ч. 2 або 3 цієї статті, до обрання нового складу відповідних органів місцевого самоврядування, якщо Президент України не прийняв рішення про утворення на цій території військово-цивільної адміністрації.
Системний аналіз вищевикладених норм законодавства з урахуванням їх юридичних зв`язків дає суду підстави для висновку про те, що Президент України на територіях, на яких введено воєнний стан, та з метою, визначеною ч. 1 ст. 4 Закону № 389, за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування може приймати рішення про утворення тимчасових державних органів - військових адміністрацій.
Для утворення у районі, області військових адміністрацій ч. 4 вищевказаної статті передбачено три окремі та самостійні підстави, а саме:
нескликання сесії відповідно районної, обласної ради у встановлені Законом № 280/97-ВР строки;
припинення їх повноважень згідно із законом;
для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку.
Із змісту вищевикладеної норми видно, що перші дві підстави пов`язані з нездійсненням відповідною районною чи обласною радою своїх повноважень або з їх припиненням відповідно до закону. Третя підстава для утворення районних, обласних військових адміністрацій з такими обставинами не пов`язується й слугує меті здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку.
Суд зазначає, що ані Закон № 280/97-ВР, ані Закон № 389, ані жоден інший акт законодавства, яким регламентовані спірні у цій справі правовідносини, не містять приписів про те, що повноваження відповідної обласної та/або районної ради припиняються автоматично за умов введення в Україні воєнного стану та утворення відповідно до закону військових адміністрацій.
Більше того, ч. 2 ст. 9 Закону № 389 визначено, що в умовах воєнного стану органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 620/7714/22.
Окрему увагу суд в цій постанові акцентує й на тому, що Закон № 389 у будь-якому випадку не передбачає саме припинення повноважень обласних, районних рад, а лише встановлює, що такі (повністю або частково) можуть бути тимчасово, в межах визначеного цим законом строків, передані тимчасовим державним органам - військовим адміністраціям. Після закінчення встановленого законом строку, впродовж якого виконання повноважень обласних, районних рад покладається на військові адміністрації, такі повноваження поновлюються і надалі реалізуються цими радами у визначеному законом порядку.
Тобто обласні ради після введення в Україні воєнного стану продовжують виконувати свої повноваження, надані їм Конституцією України, вищевказаним Законом та іншими законами України, до виникнення передбачених законом підстав для їх передання відповідним військовим адміністраціям. Утворення таких тимчасових державних органів Президентом України не є самостійною і достатньою підставою для припинення повноважень обласних, районних рад у період дії воєнного стану.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання зазначених положень Указом Президента України від 5 березня 2015 року № 123/2015 «Про утворення військово-цивільних адміністрацій», який набрав чинності 16 березня 2015 року, було утворено Донецьку обласну військовоцивільну адміністрацію. З моменту набрання чинності цим Указом повноваження Донецької обласної ради були припинені достроково на підставі прямої норми закону. 
Враховуючи положення частини другої статті 4 Закону № 93-IV, дострокове припинення повноважень Донецької обласної ради, на думку позивача, автоматично зумовило припинення повноважень усіх депутатів, обраних до її складу, незалежно від фактичного здійснення ними депутатських функцій або наявності індивідуальних рішень щодо кожного депутата.
Разом із тим суд вважає необґрунтованими вказані доводи позивача, оскільки відсутні підстави стверджувати про те, що у даних правовідносинах, Указ Президента України від 24.02.2022 № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій», у тому числі Донецької обласної військової адміністрації, видано у зв`язку з тим, що Донецька обласна рада припинила свої повноваження згідно із законом, або її сесія не була скликана у встановлені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» строки.
Це дозволяє стверджувати, що вищевказаний Указ було видано Президентом України саме для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку. Іншого зі змісту цього документа не вбачається.
Тобто Донецька обласна рада після введення в Україні воєнного стану мала продовжувати виконувати свої повноваження, надані їй Конституцією України, Законом № 280/97-ВР та іншими законами України, до виникнення передбачених законом підстав для їх передання Донецькій обласній військові цивільній адміністрації.
Утворення Президентом України такого тимчасового державного органу не є самостійною і достатньою підставою для припинення повноважень Волноваської районної ради у період дії воєнного стану.
Щодо обсягу повноважень Донецької обласної ради, які з 20 травня 2022 року здійснює Донецька обласна військова цивільна адміністрація, слід враховує наступне.
Ані Закон № 389 (як в редакції до внесення змін Законом № 2259, так і в редакції Закону № 2259, а також в редакції, чинній на час розгляду справи), ані будь-який інший закон не містить положень, які б свідчили про наявність у районних військових адміністрацій повноважень приймати рішення щодо дострокового припинення повноважень депутата відповідної районної ради.
Про обґрунтованість такого висновку свідчать і роз`яснення Комітету Верховної Ради України з питань організації державної влади, місцевого самоврядування, регіонального розвитку та містобудування щодо застосування окремих положень Закону № 389, які в контексті спірних правовідносин можна звести до того, що перелік повноважень, які здійснюють районні військові адміністрації, визначений ч. 3 ст. 15 Закону № 389, і прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень депутата відповідної районної ради до цих повноважень не віднесено.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За ч. 1 ст. 245 КАС при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
За ч. 4 ст. 245 КАС у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, навіть у випадку задоволення позовних вимог і визнання протиправною бездіяльності відповідача - суб`єкта владних повноважень суд наділений повноваженнями застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання відповідача вчинити певні дії (прийняти рішення чи вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні).
Водночас протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень не дає підстав для того, щоб суд перебирав на себе його повноваження і безпосередньо їх реалізовував.
В контексті спірних правовідносин йдеться про те, що навіть за наявності підстав для визнання протиправною бездіяльності Донецької обласної ради, яка полягає у невирішенні питання про дострокове припинення повноважень ОСОБА_1 як депутата цієї ради за його особистою заявою на підставі п. 2 ч. 2 ст. 5 Закону № 389, суд не може власним рішенням зобов`язати позивача достроково припинити повноваження позивача як депутата.
Цей висновок ґрунтується на принципах розподілу державної влади на законодавчу, виконавчу і судову; визнання і гарантування місцевого самоврядування Конституцією України; а також на тому, що державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень.
В цьому випадку позивач просить застосувати спосіб захисту, який не передбачений ч. 2 ст. 245 КАС і прямо суперечить п. 10 ч. 1 ст. 43 Закону № 280/97-ВР, відповідно до якого прийняття рішень щодо дострокового припинення повноважень депутата ради в порядку, встановленому законом, віднесено до виключної компетенції місцевої ради.
Крім того, норма ч. 3 ст. 5 Закону № 93 не наділяє суд повноваженнями приймати рішення про дострокове припинення повноважень депутата місцевої ради.
Суд враховує, що в будь-якому випадку необхідною передумовою для застосування адміністративним судом того чи іншого способу захисту є визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яке прийнято (яка вчинена чи допущена) при реалізації ним владних управлінських функцій і призвело (призвела) до порушення прав, свобод чи інтересів особи у сфері публічних правовідносин, чого у спірних правовідносинах встановлено не було.
Крім того суд зауважує, що згідно ч. 1 ст. 12-2 Закону № 389 в умовах правового режиму воєнного стану суди діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Отже, правовий режим воєнного стану не може слугувати підставою для реалізації судом повноважень цієї місцевої ради, зокрема для прийняття рішення про дострокове припинення повноважень її депутатів.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зобов`язання Донецьку обласну раду достроково припинити депутатські повноваження Остапенко Ігоря Антатолійовича, як депутата Донецької обласної ради 6-го скликання по одномандатному виборчому округу (м. Дружківка), за власним волевиявленням.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволення позовних вимог. 
Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Донецької обласної ради про зобов`язання вчинити певні дії – залишити без задоволення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя Бідонько А.В.