Справа №303/6152/26
   3/303/1271/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2026 року   м.Мукачево
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Камінський С.Е., розглянувши об`єднану справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , 
за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 05.07.2026 року о 20 год. 30 хв. в с. Клячаново по вул.Мукачівська, біля буд. 62 Мукачівського району Закарпатської області, керуючи транспортним засобом марки «Honda Civic», н.з. НОМЕР_1 , та під час руху заднім ходом не був уважним, не залучив для допомоги сторонніх осіб та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_2 , який належить громадянину ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП, автомобілі зазнали механічні пошкодження. Після цього ОСОБА_1 самовільно залишив місце ДТП, до якої був причетний. 
У суд особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 не з`явилися, про день, час та місце розгляду об`єднаної справи повідомлялися належним чином.
Дослідивши письмові докази у об`єднаній справі, суд прийшов до наступного.
Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. У відповідності до вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
За статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Положенням статті 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, полягає у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається наявністю умислу, тобто, обізнаністю, що мала місце ДТП.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 №711593 та серії ЕПР 1 № 711600 від 05 травня 2026 року, які особисто підписані ОСОБА_1 , схемою місця ДТП від 05 травня 2026 року, письмовим поясненням потерпілого ОСОБА_2 від 05 травня 2026 року, письмовим поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 05.07.2026 року, згідно якого ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП за викладених у протоколах про адміністративні правопорушення обставин.
Вищезазначені докази суд вважає належними та допустимим, оскільки складені у відповідності до КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої 06.11.2015 року наказом МВС України за № 1376, та жодних зауважень або заперечень щодо їх невідповідності зі сторони ОСОБА_1 , такі не містять.
За таких обставин вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень є доведеною повністю.
У відповідності до вимог ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини. 
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу правопорушника, суд прийшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст.122-4 КУпАП, у виді штрафу.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Оплату адміністративного штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн. провести на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у Закарпатській обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ):37975895, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA538999980313030149000007001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, назва платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу – судовий збір.
У відповідності до вимог ч.1 ст.307, ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів з дня вручення постанови штраф стягується у подвійному розмірі.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Е. Камінський