РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04.08.2026 | м. Івано-Франківськ | Справа № 909/331/26 (348/633/26)

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) № 909/331/26 справу, в якій
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР",
відповідач - ОСОБА_1 , 
про стягнення 59 803,08 грн, з яких 23 221,94 грн — заборгованість за тілом кредиту за договором № 24.07.2025-100000831, 24 081,14 грн — проценти, 12 500 грн — відсотки відповідно до ст. 625 ЦК України, 
ухвалив таке рішення.

1. Предмет позову.
Предметом позову є вимога про стягнення 59 803,08 грн, з яких 23 221,94 грн — заборгованість за тілом кредиту за договором про споживчий кредит № 24.07.2025-100000831 від 27.07.2025, 24 081,14 грн — проценти за користування кредитом, 12 500 грн — відсотки, нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України.
2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.
2.1. Згідно з ухвалою від 07.04.2026 суд відкрив провадження у справі № 909/331/26 про неплатоспроможність боржника — фізичної особи ОСОБА_1 , увів процедуру реструктуризації боргів боржника, увів мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 120 днів, призначив керуючого реструктуризацією.
2.2. В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа № 348/633/26 за позовом ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення 59 803,08 грн заборгованості за договором про споживчий кредит. Згідно з ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.05.2026 цивільну справу № 348/633/26 передано за підсудністю до Господарського суду Івано-Франківської області для розгляду в межах справи № 909/331/26 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . 
2.3. Суд відповідно до ст. 7 КУзПБ, ст. 252 ГПК України ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.
3. Зміст заяв по суті справи.
3.1. Позовна заява від 12.03.2026 (вх. № 5323/26). 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами в електронній формі укладено договір про споживчий кредит № 24.07.2025-100000831 від 27.07.2025, за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 25 000 грн шляхом перерахування коштів на банківську картку, вказану позичальником. Відповідач умови договору належним чином не виконав, кредит у повному обсязі не повернув, унаслідок чого станом на дату подання позову утворилась заборгованість у сумі 59 803,08 грн. Позовні вимоги обґрунтовано приписами ст. 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 1049, 1054 ЦК України, ЗУ "Про споживче кредитування", ЗУ "Про електронну комерцію". 
3.2. Відзив на позовну заяву від 25.06.2026 (вх. № 12219/26). 
Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору в електронній формі та факт отримання відповідачем кредитних коштів. У матеріалах справи відсутня виписка з рахунку відповідача, а розрахунок заборгованості не є первинним документом. Вважає нарахування штрафу незаконним з огляду на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у зв`язку з дією в Україні воєнного стану. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
4. Обставини справи, оцінка доказів.
Дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.
4.1. ТОВ "Споживчий центр" 27.07.2025 направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір про споживчий кредит № 24.07.2025-100000831. Цього ж дня відповідач прийняв (акцептував) цю пропозицію. Позивач направив відповідачу через телекомунікаційну систему на номер телефону, зазначений ним в анкеті в особистому кабінеті, одноразовий ідентифікатор, який був використаний для підписання документів, що складають Кредитний договір; аналогічний одноразовий ідентифікатор міститься у підписаних документах Кредитного договору. Ідентифікацію позичальника здійснено за інформацією, отриманою з центрального вузла Системи BankID НБУ. Викладене свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами запропонованого кредитного договору.
4.2. Умови Договору такі.
4.2.1. Кредитодавець зобов`язується надати позичальнику споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію (п. 3.1 Договору). 
Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 3.2 Договору).
Спосіб надання Кредиту — перерахування коштів на рахунок споживача за реквізитами електронного платіжного засобу (картки) № 4149-43ХХ-ХХХХ-7999 (п. 4.1 Договору); 
Днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця, а днем погашення — день зарахування коштів на рахунок Кредитодавця (п. 4.3 Договору).
Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити Проценти та Комісію у строки, визначені Заявкою, яка є невід`ємною частиною Договору (п. 6.1 Договору).
У випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником будь-яких грошових зобов`язань за Договором Кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Максимальний розмір неустойки встановлюється законом (п. 7.6 Договору).
У разі несплати Кредиту та/або Процентів та/або Комісії у встановлені строки відповідна сума вважається простроченою, і до неї застосовується неустойка згідно з п. 7.6 Договору (п. 9.1 Договору).
4.2.2. Відповідно до заявки кредитного договору (кредитної лінії 24.07.2025-100000831):
дата надання видачі кредиту – 27.07.2025 (п. 1 Заявки);
сума Кредиту — 25 000 грн (п. 2 Заявки);
строк, на який надається Кредит, — 184 дні (п. 3 Заявки);
дата повернення (виплати) Кредиту — 26.01.2026 (п. 4 Заявки);
процентна ставка за Кредитом — фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,85% за один день користування Кредитом яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшений Кредитодавцем в односторонньому порядку. Проценти як плата за користування Кредитом розраховуються шляхом множення суми Кредиту (залишку Кредиту) на кількість днів користування Кредитом та на процентну ставку (п. 6 Заявки);
комісія, пов`язана з наданням Кредиту, — 20 % від суми Кредиту, що дорівнює 5 000 грн, і нараховується одноразово (п. 7 Заявки);
денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.76% (денна процентна ставка) = (34859.11 / 25000) / 184 х 100% (п. 10 Заявки); 
Проценти (економічна сутність – плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді (п. 11 Заявки);
строки та розміри чергових платежів визначені Графіком платежів (п. 12 Заявки);
ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 2847.79%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 59 859,11 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 34 859.11 грн (п. 14 Заявки);
неустойка: 250 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного виконаного зобов`язання (п. 15 Заявки); 
Розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України встановлюється законом (п. 16 Заявки).
4.3. На виконання умов Договору 27.07.2025 позивач перерахував на банківську картку № НОМЕР_1 позичальника грошові кошти у сумі 25 000 грн, що підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" від 06.03.2026 № 1-0603 (час операції — 20:49:48, номер транзакції в системі iPay.ua — 815745604, призначення платежу: "Видача за договором кредиту № 24.07.2025-100000831"). Переказ коштів здійснено на підставі укладеного між ТОВ "Споживчий центр" і ТОВ "Універсальні платіжні рішення" договору про надання послуг з переказу коштів.
4.4. Згідно з розрахунком заборгованості, який надав позивач, проценти за користування Кредитом нараховані за встановленою Договором фіксованою денною процентною ставкою за період кредитування з 27.07.2025 до 26.01.2026 (кінцевий строк повернення Кредиту). Поза межами строку кредитування нарахування процентів не здійснювалось. Загальний розмір нарахованих та непогашених процентів за користування Кредитом становить 24 081,14 грн.
4.5. Відповідач частково виконав зобов`язання за Договором, сплативши 26.08.2025 — 9 976,53 грн та 26.09.2025 — 9 976,53 грн, всього - 19 953,06 грн. 
Згідно з розрахунком заборгованості ці кошти спрямовано на погашення комісії та нарахованих процентів, унаслідок чого заборгованість за комісією погашена в повному обсязі. Заборгованість за тілом Кредиту (основний борг) становить 23 221,94 грн. Кредит у встановлений Договором строк відповідач в повному обсязі не повернув.
4.6. За розрахунком позивача загальна сума заборгованості відповідача за Договором становить 59 803,08 грн, з яких основний борг (тіло кредиту) — 23 221,94 грн; залишок нарахованих та непогашених процентів за користування кредитом — 24 081,14 грн; залишок нарахованих та непогашених відсотків за ст. 625 ЦК України — 0,00 грн; залишок комісії — 0,00 грн; залишок нарахованих та непогашених штрафів — 12 500 грн (нараховувалися у розмірі 250 грн за кожен день прострочення та обмежені половиною суми Кредиту).
4.7. Належить зазначити, що факт укладення Договору та отримання кредитних коштів підтверджується тим, що ОСОБА_1 самостійно вказав ТОВ "Споживчий центр" як кредитора у списку кредиторів та боржників станом на 26.01.2026, який він подав як додаток до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (позиція № 21 списку): договір № 24.07.2025-100000831 від 27.07.2025, загальна сума заборгованості — 53 289,33 грн, заборгованість за основним зобов`язанням — 53 289,33 грн, сума неустойки (штрафу, пені) — 0,00 грн.
За таких обставин доводи відповідача про недоведеність укладення Договору та отримання кредитних коштів спростовуються сукупністю зібраних у справі доказів (ідентифікація позичальника через Систему BankID НБУ, лист ТОВ "Універсальні платіжні рішення" про перерахування коштів) та визнанням боржником наявності заборгованості за цим Договором. Тому суд їх відхиляє.
Щодо доводів відповідача про те, що його ідентифікація підтверджена документом, виданим заінтересованою особою; про відсутність у матеріалах справи виписки з його особового рахунку; про те, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, суд відхиляє з огляду на таке. Ідентифікацію відповідача здійснено за даними, отриманими з центрального вузла Системи BankID НБУ, а факт перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" — платіжної установи, яка не є стороною спору. Відповідач, заперечуючи проти позову, не надав жодних доказів неотримання ним кредитних коштів, а також не подав власного контррозрахунку. Натомість відповідач визнав наявність заборгованості за спірним Договором, включивши позивача до Списку кредиторів у справі про неплатоспроможність (ст. 74, ч. 1 ст. 86 ГПК України).
5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
5.1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 626, 627, 629 ЦК України). 
Як передбачено в ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Відповідно до ст. 3, ч. 12 ст. 11, ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний одноразовим ідентифікатором, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Враховуючи викладене, суд встановив, що між сторонами укладено електронний Договір, який вважається укладеним у письмовій формі.
5.2. Відповідно до ст. 1054 ЦК України Договір за своїм правовим змістом є кредитним договором. 
Договір про споживчий кредит — вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит, а споживач (позичальник) — повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (ст. 1 ЗУ "Про споживче кредитування"). 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип ставки визначається кредитним договором. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 ст. 8 ЗУ "Про споживче кредитування", не може перевищувати 1 % (ч. 5 ст. 8 Закону). 
Суд встановив, що в Договорі передбачено надання кредиту в розмірі 25 000 грн, період кредитування з 27.07.2025 до 26.01.2026, нарахування процентів здійснено за фіксованою денною процентною ставкою, яка не перевищує визначеного законом максимального розміру.
5.3. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання, у якому встановлено строк його виконання, підлягає виконанню у цей строк. 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов (ч. 1 ст. 610 ЦК України). 
Суд встановив, що позивач надав відповідачу кредит у сумі 25 000 грн, а відповідач у встановлений Договором строк кредит не повернув. Заборгованість за тілом кредиту становить 23 221,94 грн. 
Проценти за користування кредитом у розмірі 24 081,14 грн нараховані за період кредитування з 27.07.2025 по 26.01.2026, в межах обумовленого Договором строку кредитування. Відповідач наданий позивачем розрахунок, у тому числі щодо здійсненого розподілу сплачених коштів, не спростував, власний контррозрахунку не подав. З огляду на викладене вимога про стягнення 24 081,14 грн процентів за користування кредитом є обґрунтованою.
5.4. Щодо вимоги про стягнення 12 500 грн. 
Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка (штраф, пеня) (ч. 1 ст. 546, ст. 549 ЦК України). 
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України). 
Предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України). 
Натомість відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачена ст. 625 ЦК України, полягає в обов`язку боржника сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. За своєю правовою природою це проценти річних, що нараховуються від суми боргу за час прострочення і є платою за користування чужими грошовими коштами, а не неустойкою.
Суд встановив, що заявлена до стягнення сума 12 500 грн за своєю правовою природою є саме неустойкою, а не процентами, нарахованими за ст. 625 ЦК України, з огляду на таке. 
По-перше, у наданому самим позивачем розрахунку заборгованості ця сума відображена в окремій графі "Залишок нарахованих непогашених штрафів" (12 500 грн), тоді як графа "Залишок нарахованих непогашених відсотків за ст. 625 ЦК України" становить 0,00 грн. Отже, позивач у розрахунку відніс спірну суму до штрафів і жодних процентів за ст. 625 ЦК України не нарахував. 
По-друге, ця сума формується шляхом щоденного нарахування фіксованої грошової суми — 250 грн за кожен день прострочення, що є ознакою неустойки (штрафу, пені) за порушення зобов`язання, а не процентів річних за ст. 625 ЦК України. У разі нарахування процентів за ст. 625 ЦК України їх розмір визначався б як процент річних від простроченої суми та залежав би від розміру боргу і кількості днів прострочення і не становив би сталу суму 250 грн на день. 
По-третє, сукупний розмір нарахування обмежений половиною суми кредиту (12 500 грн = 50 % від 25 000 грн), що відповідає договірному обмеженню розміру неустойки та не притаманне механізму ст. 625 ЦК України, яка жодних граничних розмірів такої відповідальності не встановлює. 
По-четверте, підставою нарахування є умова Договору про неустойку (п. 15 Заявки, п. 7.6 Договору), тобто договірна санкція за порушення зобов`язання. 
Наведене свідчить про те, що 12 500 грн є неустойкою (штрафом) за прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором.
Помилкове визначення позивачем цієї суми у позовній заяві як відсотків, нарахованих за ст. 625 ЦК України, не змінює її дійсної правової природи. Суд не обмежений правовою кваліфікацією спірних правовідносин, наданою учасниками справи, і самостійно визначає, яка норма права підлягає застосуванню до встановлених фактичних обставин (принцип jura novit curia — "суд знає закони"), на що неодноразово вказував Верховний Суд, зокрема Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17. З огляду на встановлені обставини суд кваліфікує спірну суму 12 500,00 грн як неустойку (штраф) за порушення грошового зобов`язання.
За приписами п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення; неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, нараховані включно з 24.02.2022, підлягають списанню кредитодавцем. Отже, застосування п. 18 не залежить від правової кваліфікації спірної суми: наведена норма звільняє боржника як від сплати неустойки (штрафу, пені), так і від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який у подальшому неодноразово продовжувався і триває дотепер. Оскільки нарахування спірної суми здійснено в період дії воєнного стану, підстави для її стягнення відсутні. 
Посилання позивача на особливості положень ЗУ "Про споживче кредитування" жодним чином не обмежують застосування до спірних правовідносин п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Між сторонами укладено договір споживчого кредиту, який за своєю правовою природою є різновидом кредитного договору та підпадає під поняття "кредит", використане у п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Положення ЗУ "Про споживче кредитування" не виключають застосування норм ЦК України як основного акта цивільного законодавства, оскільки вказані нормативно-правові акти регулюють однорідні правовідносини та підлягають застосуванню у системному взаємозв`язку. Водночас положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України мають імперативний характер та є обов`язковими для застосування незалежно від умов договору. Відтак підстави для стягнення 12 500 грн - відсутні.
6. Висновки суду.
З урахуванням викладеного позов належить задовольнити частково — стягнути з відповідача на користь позивача 47 303,08 грн, з яких 23 221,94 грн — заборгованість за тілом кредиту та 24 081,14 грн — проценти за користування кредитом. У задоволенні вимоги про стягнення 12 500 грн належить відмовити.
7. Судові витрати.
7.1. Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
7.2. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 105,74 грн (2 662,40 грн х (47 303,08 грн : 59 803,08 грн)).
7.3. Заявлені позивачем у попередньому розрахунку витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн доказами (на час ухвалення рішення суду) не підтверджені.
Керуючись ст. 7 КУзПБ, ст. 2, 86, 123, 129, 233, 236– 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" (вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 37356833, р/р НОМЕР_3 , МФО 305299) 47 303,08 грн (сорок сім тисяч триста три гривні вісім копійок), з яких 23 221,94 грн — заборгованість за тілом кредиту, 24 081,14 грн — проценти за користування кредитом, а також 2 105,74 грн (дві тисячі сто п`ять гривень сімдесят чотири копійки) судового збору.
Відмовити в позові в частині стягнення 12 500 грн.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 04.08.2026.

Суддя О. В. Малєєва