Справа № 192/1185/26 
Провадження № 2/192/1379/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області 
у складі: головуючого - судді Тітової О.О.,
з участю секретаря - Зінченко А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Солоне Дніпровського району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач товариство з обмеженою відповідальність «Діджи фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 498863 від 17.07.2024 у розмірі 11 248,20 грн з яких: 3500 грн – заборгованість за тілом кредиту, 748,20 грн – заборгованість за відсотками, 7000 грн – заборгованість за пенею. Також просив стягнути суму сплаченого судового збору – 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 6000 грн.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 17.07.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Сіроко фінанс» було укладено електронний договір позики № 498863. Договір укладено у формі електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями через ІКС із застосуванням електронного підпису відповідача. Відповідно до п. 1 кредитного договору № 498863 від 17.07.2024, ТОВ «Сіроко фінанс» передало грошові кошти у розмірі 3500 грн шляхом їх перерахування за допомогою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» на картку відповідача, номер якої зазначено при укладенні договору. За умовами договору позики № 498863 від 17.07.2024 в період користування позикою з 17.07.2024 по 31.07.2024 відповідачу було нараховано проценти у розмірі 748,20 грн. ТОВ «Сіроко фінанс» відповідачу також було нараховано пеню в період з 02.08.2024 року по 07.10.2024 року на суму 7 000 грн, що узгоджується з вимогами частини 3 статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» щодо граничного розміру пені та штрафів (подвійна сума кредиту). 29 листопада 2024 р. між ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №29112024 відповідно до умов якого позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 498863 від 17.07.2024 у розмірі 11 248,20 грн, із яких: 3500 грн- заборгованість за тілом кредиту, 748,20 грн - заборгованість за відсотками, 7000 грн - заборгованість за пенею. Відповідно до п. 4.1. договору факторингу № 29112024 від 29 листопада 2024 р., право вимоги до позивача переходить з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимог, за умови виконання позивачем вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених договором. Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідача у заявленій сумі. 
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2026 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків. 
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 
Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, в позові просив розглянути справу у відсутність представника. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 
Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзиву, тому вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
17 липня 2024 року ОСОБА_1 підписав з ТОВ «Сіроко фінанс» договір позики №498863. 
Згідно з умовами договору №498863 від 17.07.2024 ТОВ «Сіроко фінанс»зобов`язалось надати ОСОБА_1 кредит в сумі 3500 грн на 15 днів, зі сплатою фіксованої ставки 1,43% в день.
Дата повернення кредиту 01.08.2024, денна процентна ставка 1,43%, проценти за понадстрокове користування кредитом – 3,00%/день, пеня 3,00%/день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 11046,66%, орієнтовна загальна вартість кредиту 4248,13 грн. 
Згідно з довідкою ТОВ ТОВ «Сіроко фінанс»ОСОБА_1 ідентифікований в ІТС товариства при укладенні Договору №498863 від 17.07.2024.
Згідно з довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» 17.07.2024 на картку ОСОБА_2 ТОВ «Сіроко фінанс» було здійснено переказ 35400 грн, що підтверджено копією платіжної інструкції 0bdf68a3-5745-423a-b0a6-d5e90256709e.
Згідно з розрахунком ТОВ ТОВ «Сіроко фінанс» заборгованість відповідача за договором №498863 від 17.07.2024 становить 11248,20 грн та складається з 3500 грн – тіло кредиту, 748,20 грн – проценти, 7000 грн – пеня. 
29 листопада 2024 року між ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №29112024 відповідно до п.2.1 якого ТОВ «Сіроко фінанс» зобов`язалось відступити ТОВ «Діджи фінанс» права вимоги зазначені в реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи фінанс» їх прийняти та сплатити ТОВ «Сіроко фінанс» суму фінансування за таке відступлення.
Відповідно до п. 4.1 договору факторингу №29112024 від 29.11.2024 право вимоги переходить від ТОВ «Сіроко фінанс» до ТОВ «Діджи фінанс» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог та перерахування сум фінансування передбачених договором.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимог до договору факторингу №29112024 від 29.11.2024 ТОВ «Сіроко фінанс» передало, а ТОВ «Діджи фінанс» прийняло право вимоги до ОСОБА_1 за договором №498863 від 17.07.2024 в сумі 11248,2 грн, з яких 3500 грн - сума заборгованості по тілу, 748,20 грн – сума заборгованості по відсоткам, 7000 грн - заборгованість по пені. 
ТОВ «Діджи фінанс» сплатило ТОВ «Сіроко фінанс» плату за відступлення права вимоги згідно договору №29112024 від 29.11.2024.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено у ст.639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Такі правові висновку викладені у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 23.03.2020 у справі №404/502/18.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 526, nsf/link1/an_843596/ed_2020_07_21/pravo1/T030435.html?pravo=1#843596" title="Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003">527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.
Судом встановлено, що за електронним договором позики №498863 від 17.07.2024, укладеним з ТОВ «Сіроко фінанс» відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконував, до позивача за договором факторингу перейшло право грошової вимоги за цим кредитним договором. 
При визначенні сум, які ОСОБА_1 мав повернути для належного виконання своїх зобов`язань за укладеним в електронній формі з ТОВ «Сіроко фінанс» договором позики №498863 від 17.07.2024 відповідачу необхідно було дотримуватись визначених у договорі строків сплати коштів, що відповідачем не здійснено, тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Суд вважає, що відповідачем не спростовані доводи позивача щодо отримання та не повернення кредитних коштів в сумі 3500 грн та нарахованих передбачених договором відсотків за користування кредитними коштами в період строку кредитування в розмірі 748,20 грн за договором №498863 від 17.07.2024 укладеного відповідачем з ТОВ «Сіроко фінанс».
За відсутності доказів, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача за договором №498863 від 17.07.2024 укладеного відповідачем з ТОВ «Сіроко фінанс» за отриманим кредитом та процентами, суд не має підстав піддавати сумніву наданий розрахунок.
Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача за кредитним договором №498863 від 17.07.2024 укладеним відповідачем з ТОВ «Сіроко фінанс» заборгованості за кредитом у розмірі 3500 грн та заборгованості за процентами у розмірі 748,20 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач окрім суми наданого кредиту та відсотків за користування ним просить стягнути з відповідача також заборгованість по пені в сумі 7000 грн. 
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачазаборгованості за пенею суд виходить з положень п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, згідно з якими у період дії в Україні воєнного стану відповідач звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України та обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені), які підлягають списанню позивачем.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває на даний час.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває з 24 лютого 2022 року підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій відсутні, тому суд відмовляє у стягненні з відповідача за договором №498863 від 17.07.2024 заборгованості за пенею у розмірі 7000 грн. 
Отже, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором №498863 від 17.07.2024 розмірі 4248,20 грн, з яких 3500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 748,20 грн - заборгованість за процентами. 
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог на користь позивача з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1005,59 грн та витрати на професійну правничу допомогу – 2266,20 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» заборгованість за договором позики №498863 від 17.07.2024 року в розмірі 4248,20 грн,а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1005,59 та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2266,20 грн, а всього стягнути 7519 (сім тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн 99 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного рішення.
Повне рішення складено 15.07..2026.

Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс», місцезнаходження: 07406, м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, ЄДРПОУ 42649746.
Відповідач –  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Тітова