ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4035/26  Номер провадження 33/814/732/26	Головуючий у 1-й інстанції Малтиз А. В.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,
з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Кононенка А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник - адвокат Кононенко Анатолій Петрович,

на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 квітня 2026 року про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, 

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді, 09 лютого 2026 року приблизно о 08:20 год в м. Кременчуці по вул. Свіштовській, буд. 25 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автобусом МАЗ 103486, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, допустив наїзд на перешкоду у вигляді дорожнього огородження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП) автобус та дорожнє огородження отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України).
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Із постановою судді не погодився ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник – адвокат Кононенко А.П., який в апеляційній скарзі просить постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 квітня 2026 року по справі № 524/4035/26 скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити, а протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 627728 від 30 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП та додані до нього матеріали, які надійшли до Автозаводського районного суду м. Кременчука, передати прокурору та органу досудового розслідування.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що причиною ДТП були не дії водія, а несправність рульового механізму.
Звертає увагу, що водій ОСОБА_1 , кондуктор ОСОБА_2 , пасажири ОСОБА_3 , ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких не встановлено.
Також скаржник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 квітня 2026 року, як пропущеного з поважних причин.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
В судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Кононенко А.П. апеляційну скаргу підтримали та просили скасувати постанову судді, а справу направити для організації досудового розслідування.
Мотиви суду
Щодо клопотання про поновлення строку
Одночасно з апеляційною скаргою скаржник звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що постанову суду отримав листом 12 травня 2026 року.
Вивчивши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 2 статті 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно зі статтею 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Оскаржувана постанова місцевого суду прийнята 27 квітня 2026 року, ОСОБА_1 участі в судовому засіданні не приймав, матеріали справи не містять інформації про дату отримання скаржником постанови місцевого суду, при цьому в матеріалах справи міститься заявазахисника про ознайомлення з матеріалами справи, відповідно до якої останній був ознайомлений з матеріалами справи про адміністративне правопорушення 20 травня 2026 року.
Апеляційна скарга на постанову подана 22 травня 2026 року, тобто у 10-ти денний строк з моменту ознайомлення з постановою суду першої інстанції.
Зазначені обставини свідчать про те, що доводи апелянта, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, підтверджуються матеріалами справи, тому існують підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, як пропущеного з поважних причин.
Щодо оскаржуваної постанови
Згідно вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як вбачається зі статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. 
Відповідно до положень статті 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Предметом будь-якої ДТП є життя і здоров`я учасників дорожнього руху, транспортні засоби та інші споруди шляхів, які пошкоджені в процесі ДТП, та діяння водіїв й інших учасників дорожнього руху, що привели до ДТП.
Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
За змістом пункту 2.3 (б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
В той же час, пунктом 12.1. ПДР України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Так, суд першої інстанції правильно вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені судом першої інстанції, а саме: фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 627728 від 30 березня 2026 року, протоколом огляду місця ДТП від 09 лютого 2026 року, схемою місця ДТП, фототаблицями від 09 лютого 2026 року, письмовими поясненнями, рапортом поліцейського, відеозаписом з нагрудних камер поліцейського та іншими матеріалами справи в їх сукупності.
Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, з наведеним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Щодо доводів апеляційної скарги
Необґрунтованими є доводи апелянта, щодо направлення адміністративних матеріалів у порядку статті 253 КУпАП органу досудового розслідування.
Так, відповідно до статті 253 КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.
З інформації першого заступника начальника управління поліції – начальника СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області вбачається, що вивченням матеріалів ІКС ІПНП КРКП ГУНП в Полтавській області № 4140 від 09 лютого 2026 року встановлено відсутність достатніх даних про наявність складу кримінального правопорушення та достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, відповідно до статті 214 КПК України. 
Матеріали за фактом ДТП, що мало місце 09 лютого 2026 року приблизно о 08:20 год в м. Кременчуці по вул. Свіштовській, буд. 25 направлено командиру Батальйону ПП м. Кременчук УПП в Полтавській області для прийняття рішення відповідно до чинного законодавства.
За результатами прийнятого рішення на ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за статтею 124 КУпАП, оскільки не було встановлено достатніх даних для внесення відомостей до ЄРДР за статтею 286 КК України.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що скаржником не надано інформації про те, що такі дії компетентних осіб були оскаржені або визнані незаконними.
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що внесення відомостей до ЄРДР за статтею 287 КК України не спростовує обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП саме ОСОБА_1 , оскільки він не заперечуючи факту керування транспортним засобом у момент ДТП, що мало місце 09 лютого 2026 року при цьому, останній перед виїздом повинен був виконати вимоги пункту 2.3(а) ПДР України. 
Крім того, з витягу з ЄРДР не вбачається, що в даному кримінальному провадженні було комусь оголошено підозру чи наявність у ОСОБА_1 статусу потерпілого.
Доводи апеляційної скарги про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не була присутня при розгляді справи у суді першої інстанції не дають підстави для задоволення апеляційної скарги, тому що ОСОБА_1 та його захисник не були позбавлені можливості надати суду апеляційної інстанції докази та пояснення, які не надали до суду першої інстанції. 
Висновки суду
Отже, вищенаведені доводи, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.
Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за статтею 124 КУпАП є правильною та обґрунтованою. 
Стягнення накладено у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом
Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник - адвокат Кононенко Анатолій Петрович, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 квітня 2026 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник - адвокат Кононенко Анатолій Петрович строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 квітня 2026 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник - адвокат Кононенко Анатолій Петрович – залишити без задоволення.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 квітня 2026 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду        В.П. Пікуль