справа № 619/4602/26
провадження № 3/619/1440/26

ПОСТАНОВА
іменем України
7 серпня 2026 року м. Дергачі
Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Пруднікова О.В., за участю секретаря судового засідання – Вишневської О.П., адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – Остропілець В.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
03.07.2026 о 14 год. 04 хв. за адресою: Харківська область, Харківський район, с-ще Мала Данилівка, проспект Лозовеньківський, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на бодікамеру 1113031965/110, чим порушив п. 2.5 ПДР. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник — адвокат Остропілець В.І. — просили провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування такої позиції захисник посилалася на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений із недоліками; у ньому, на думку сторони захисту, належним чином не зазначено водія та транспортний засіб; відеозапис не підтверджує наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння; працівники поліції не запропонували пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Drager, а одразу запропонували проїхати до закладу охорони здоров`я у м. Харкові; ОСОБА_1 не були роз`яснені правові наслідки відмови від огляду. Крім того, сторона захисту наполягала, що ОСОБА_1 фактично не відмовлявся від проходження огляду, а повідомляв поліцейським про стан свого здоров`я, зокрема про перенесений інсульт та епілепсію, хвилювався та просив викликати швидку медичну допомогу. Захисник також звернула увагу на нетривалість відеозапису близько восьми хвилин та вважала наявні у справі докази недостатніми для встановлення вини ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи захисника, переглянувши відеозапис та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд доходить такого висновку. 
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.5. ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.
Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що, керуючись законом, суддя зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими доказами, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 709664 від 03.07.2026, який містить дату, час, місце та зазначення обставин вчинення адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення Правил дорожнього руху України; встановлені ознаки алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мова. Також у протоколі зазначено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності відмовилася від проходження медичного огляду в установленому законом порядку. Крім того, в протоколі зазначено, що транспортний засіб DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 ; 
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;
- даними відеозапису з бодікамери 1113031965/110, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 , на законну вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння,
- довідкою начальника САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інформаційної підсистеми «ГСЦ АТМ» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником транспортного засобу DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- довідкою начальника САП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, відповідно до якої, за відомостями інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», інформаційної підсистеми «ГСЦ Посвідчення водія», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 , строком дії з 09 квітня 2025 року до 09 квітня 2055 року, із зазначенням права керування транспортними засобами категорії «В» з 22 березня 2023 року;
- ксерокопією постанови серії ЕНА №7484718 від 03.07.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП;
- випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №9.16185 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає у відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Поважних причин, з яких водій ОСОБА_1 відмовився виконати вимогу поліцейського про проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, судом не встановлено. 
Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення водій ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , суд вважає доведеним сукупністю матеріалів справи. Зокрема, відповідні відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №709664 від 03.07.2026, узгоджуються з даними відеозапису та довідкою уповноваженої посадової особи поліції, відповідно до якої ОСОБА_1 є власником зазначеного транспортного засобу. Матеріали справи також містять відомості про видане ОСОБА_1 посвідчення водія категорії «В». Тому доводи сторони захисту про те, що з протоколу неможливо встановити особу водія або транспортний засіб, яким він керував, суд відхиляє.
Доводи захисника про порушення порядку огляду у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, суд вважає необґрунтованими. Із досліджених у сукупності матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, зокрема у закладі охорони здоров`я, однак від його проходження він чітко та однозначно відмовився, незважаючи на неодноразові пропозиції працівника поліції. При цьому ОСОБА_1 не заявляв про бажання пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та не обґрунтовував свою відмову недотриманням поліцейськими відповідної процедури. Навпаки, ОСОБА_1 пов`язував можливість проведення огляду з умовою викликати швидку допомогу або дружину. Отже, відеозапис беззаперечно підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При вирішенні цього питання суд оцінює не лише відеозапис, а всю сукупність доказів, наявних у матеріалах справи. Так, у матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду, а також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у якому також зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду. Зазначені документи складені безпосередньо у зв`язку з подією, що стала підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, узгоджуються між собою щодо послідовності дій працівників поліції та подальшого направлення водія до закладу охорони здоров`я і оцінюються судом у сукупності з відеозаписом. Крім того, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП у даному випадку настала не за результатами проведеного медичного огляду, а саме за відмову від його проходження, оскільки такий огляд фактично не проводився виключно через відмову самого водія. При цьому, мотиви відмови водія від проходження огляду правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення стосовно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП. 
Судом досліджено наявну у матеріалах справи виписку з медичної картки ОСОБА_1 та враховано повідомлені ним відомості щодо стану здоров`я. Разом із тим наявні у справі матеріали не містять даних про те, що на момент події стан здоров`я ОСОБА_1 позбавляв його можливості пройти огляд на стан сп`яніння або усвідомити зміст пропозицій працівників поліції. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 підтримував діалог із поліцейськими, розумів поставлені йому запитання, надавав на них відповіді та пояснював причини своєї позиції. Крім того, посилання ОСОБА_1 на необхідність медичної допомоги не залишилося без реагування: працівник поліції повідомив про можливість викликати швидку допомогу за необхідності, однак одночасно продовжував пропонувати пройти огляд. 
Суд враховує довід захисника про те, що ОСОБА_1 , за твердженням сторони захисту, не були належним чином роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду. Разом із тим предметом доказування є, зокрема, те, чи була особі зрозуміла вимога поліцейського пройти огляд та чи відмовилася вона від її виконання. Досліджений відеозапис свідчить, що зміст пропозиції поліцейських ОСОБА_1 розумів, проте відмовився від проходження огляду. 
Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкцією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за вказане адміністративне правопорушення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, а також відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Пунктом 5 частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -
постановив:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Реквізити для сплати адміністративного штрафу:
р/р UA168999980313020149000020001, код за ЄДРПОУ 37874947, отримувач ГУК Харківська область/Харківобл/21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код бюджетної класифікації 21081300.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати судового збору: 
отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір» Дергачівський районний суд Харківської області.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. 
Повний текст постанови складено 07.08.2026.

Суддя  О. В. Пруднікова